Om »len inre byggnaden af Actinia pluniosa*) Mull. 

 Hr Docenten T. Thorell hade insändt följande meddelande, som 

 föredrogs af Hr Loven. 



»Slägtet Actinia Linn. har från äldre tider tillbaka varit 

 föremål för zoologernes lifliga uppmärksamhet, och numera känner 

 man icke blott ett betydligt antal arter af detta slägte, utan har 

 äfven, isynnerhet under de två sednaste decennierna, erhållit flera 

 noggranna och detaljerade underrättelser om deras inre byggnad. 

 Likväl torde ännu mycket återstå att utreda, innan man kan 

 anse sig ega en fullständig kännedom om dessa polypers anato- 

 miska och physiologiska förhållanden: de sednare åtminstone äro 

 ännu till en stor del höljda i mörker, och detta kan endast 

 skingras genom ett fortsatt studium af de särskilda arternas or- 

 ganisation — ett studium, som dock är förknippadt med icke 

 obetydliga svårigheter, och derföre blifvit mera försummadt, än 

 man tycker sig ha skäl att vänta, då man tager i betraktande 

 Actiniernas allmänna förekommande, deras storlek och skönhet, 

 och den lätthet, liv-armed de flesta kunna förvaras och observeras 

 i lefvande tillstånd. Man kan icke heller undgå att märka åt- 

 skilliga motsägelser i de uppgifter, som blifvit meddelade om 

 dessa djurs byggnad; och om denna omständighet till en del beror 

 på felaktiga observationer — såsom tydligen ofta är fallet med 

 äldre författares antaganden — så är dock förnämsta orsaken 

 tvifvelsutan att söka deruti, att olika arter blifvit undersökta af 

 olika forskare, och att månget organisations-förhållande, som va- 

 rit utmärkande för en bestämd art, blifvit ansedt tillhöra slägtet 

 i sin helhet. Likasom hithörande djur ingalunda äro så enkla, 

 som man i äldre tider antagit, utan tvärtom förete en ganska 

 komplicerad byggnad, på samma sätt synes det troligt, att icke 

 obetydliga skiljaktigheter i anatomiskt hänseende förefinnas de 

 olika arterna emellan, — att den stora likformigheten i deras 

 yttre icke alltid motsvaras af en lika stor i det inre. 



') Härtill tall. I. 



O/vert. af K. Vet.-Akad. Förh., d. 11 Januari lö58. 



