— 18 — 



tiga, hvita, ogenomskinliga korn — utan tvifvel kalkpartiklar — 

 ställda i en jemnt löpande rad utefter kanalens hela längd, och 

 till och med synliga för blotta ögat såsom två fina, hvita linier 

 längsefter den ljust köttfärgade ovariesträngen. De tre kanalerna 

 synas, för att döma efter utseendet af flera tvärsnitt, som jag 

 gjort, icke vara isolerade från hvarandra, utan communicera me- 

 delst en fin långsgående springa på hvardera af dem (fig. 5). 

 Deras innehåll är alldeles vattenklart. Det flimmer-epithelium, 

 som bekläder hela ovariesträngen, har jag tyckt mig finna vara 

 ordnadt i transversella rader på sidokanalerna. Ovariesträngen 

 är betydligt gröfre än mesenterial-filamenterna: dess diameter är 

 dubbelt större, eller omkring * millimeter. Hvad nu öfvergången 

 mellan dessa båda organer beträffar, så har jag funnit den för- 

 hålla sig på följande vis. Efter att ha varit af samma diameter 

 utefter hela sin längd, afsmalnar ovariesträngen plötsligt nertill, 

 så att den i ändan blir utdraget konisk; medelkanalen fortsätter 

 sig nu omedelbart såsom mesenterialtråd, och det är således 

 egentligen sidokanalerna, som afsmalna och försvinna, hvilket 

 också synes deraf, att de båda kalkraderna hastigt konvergera 

 och löpa ihop i en spets, som skjuter in i den fina, genomskin- 

 ligare strimma af mesenteriet, som ligger straxt under sjelfva 

 mesenterialtråden. Upptill, der ovariesträngen är fästad på kan- 

 ten af skiljeväggen, slutar den med en kort, konisk eller afrun- 

 dad och, så vidt jag kunnat se, blind ända. 



Men icke blott på de ofullständiga skiljeväggarne öfvergår 

 mesenterialtråden i en sådan ovariesträng : detta är äfven fallet 

 på alla de fullständiga, der dock aldrig några generationsorganer 

 utvecklas. Med undantag af det l:sta äro, såsom jag redan 

 nämnt, dessa skiljeväggar fria till sin nedre tredjedel ungefär; 

 på den fria delen sitter mesenterialtråden, som upptill öfvergår 

 i en ovariesträng, alldeles på samma sätt, som nyss är omtaladt. 

 Men här slutar ovarietråden icke blindt, utan öfvergår direkte i 

 någon af de rynkor, hvari magrörets bågarformigt uppvikna nedra 

 kant är lagd, hvarigenom det magen omgifvande uppslaget blir 

 fästadt vid alla l:sta ordningens lameller. Naturligtvis äro dessa 



