— 27 — 



Försök till uppställning af Sveriges Staphyliner. — 



Hr Thomson hade genom Hr Boheman inlemnat följande af- 

 handling. 



»Då man förebrått sednare Systematici den allt för starka 

 splittringen af slägten , så fruktar jag att samma förebråelse kom- 

 mer att riktas mot detta systematiska utkast; men om jag här- 

 vid lyckats fästa uppmärksamheten på organisations-förhållanden, 

 som ej förut blifvit påaktade, så torde jag kanske ursäktas för 

 det vågade försöket att vilja gruppera en så omfattande familj 

 som Staphylinerna, efter det jemförelsevis ringa material, som 

 Sveriges Fauna erbjuder. Att jag vid denna uppställning, liksom 

 i en föregående öfver Caraberna, lemnat åsido de inre munde- 

 larne, har ej sin grund i något underskattande af dessa delars 

 systematiska betydelse, utan orsaken är endast den, att jag anser 

 i descriptiva arbeten blott sådane karakterer böra användas, som 

 kunna ses utan insektens förstöring. 



I det utmärkta arbetet »Genera Staphylinorum» har Erich- 

 SON indelat denna familj i tvenne afdelningar, grundade på stig- 

 mata prothoracica, hvilka antingen äro fria eller dolda, men att 

 denna karakter ej är af den genomgripande systematiska vigt, 

 som han tillägger den, kan man lätt finna deraf, att inom Oxy- 

 telin-gruppen, som tillägges »stigmata prothoracica occulta», äro 

 dessa alldeles fritt liggande hos slägtet Platystethus, äfvensom 

 man inom Psederin-gruppen finner alla öfvergångar ifrån alldeles 

 fria stigmata hos slägtet Lithocharis ända till slutna höftpannor 

 hos Sunius. De organer, vid hvilka jag fästat mesta uppmärk- 

 samhet, äro i främsta rummet elytra, hvilka, ehuru i denna familj 

 små och korta, dock afgifva ypperliga karakterer för gruppernas 

 åtskiljande. Några (Tachyporini, Omalini, Olisthaerini) hafva en 

 intryckt linea längs åt den skarpa sidokanten (marginata), andra 

 (Oxyporini, Oxytelini) hafva sidokanten aftrindad och på den 

 nedvikna delen en intryckt linea, hvilken saknas hos öfriga grup- 

 per. Derefter förtjenar mesosternum att tagas i betraktande, 

 hvilket hos några grupper är kort och i spetsen försedt med en 



Öfvers. uf K. Vel.-Akad. Förh., d. 11 Januari 1858. 



