— 67 — 



sällan såväl hos de här ofvan anförda mindre formerna, som hos 

 de större. Man jemföre fig. 3 och 5 med 2 och 4. 



Denna deduktion har för ändamål att visa, att den sista 

 eller sjette formen af de här ofvan anförda sluter sic till formen 

 Clausilia pumila, ROSSM. Schmidt, och genom denna samt de 

 föregående till den vidtomfattande arttypen Claus, rugosa, Dra- 

 parnaud, RossmÄssler. Dess olikhet med den vanliga formen 

 af denna är så stor, att jag till en början icke anade detta sam- 

 band, utan deremot ansåg den för en mindre nordisk form af 

 Claus, biplicata, Mont., ÄUCT., med hvilken den till sin all- 

 männa form och skulptur, samt formen af mynningen, visar den 

 närmaste överensstämmelse. Men frånvaron af den ena — undre 

 — egentliga gomfliken (»plica palatalis»), samt närvaron af de 

 bruna callositeterna, gaf dock anledning till ett tvifvel, som en- 

 ligt det föregående synes fullt berättigad!. Den är emellertid 

 ändock en form, som vittnar om en nära frändskap mellan Clau- 

 silia rugosa och biplicata, och Rossmåssler har derföre full- 

 komligt rätt ') då han säger : »Ueber Claus, pumila schliesst sich 

 unsere Art (Claus, rugosa) an Cl. sin ulls an», hvilken hos Ross- 

 måssler är synonym med Cl. biplicata. Men mot ROSSMÅSSLER 

 torde kunna anmärkas, att han icke nog utredt skiljagtigheterna 

 dem emellan, samt skiljt sin Cl. pumila från sin Cl. rugosa, 

 oaktadt han gifvit denna ett så vidsträckt »formgebit», att han, 

 för att vara konseqvent, måst räkna både den förra och andra 

 formen dertill. Detta har också af Schmidt blifvit anmärkt. 

 En af Rossmåssler beskrifven ') art, som kommer nära Claus, 

 rugosa, men dock från den synes vara specifikt skild, är Claus. 

 gracilis. Det som karakteriserar den är, att plica palatina vera 

 är rudimentär. 



Då man jemför den framställning af Claus, nigricans, som 

 L. Pfeiefer uti 2:dra volumen af sin Monographia Heliceorum 

 féoentiurn, p. 476, gifvit, med den uti 3:dje volumen p. 616 af 

 samma arbete, så synes det å ena sidan, att han hyllat ROSS- 



') Iconogr. VII a VIII, p. 24, 



