— 93 — 



men ofta torra, jättelika tallstammar, till den såkallade Damneån. 

 Här lära för flera år sedan funnits Bäfrar, men dessa blefvo så 

 länge oroade och förföljda, tills sista spåret försvunnit. I skogen 

 fanns en källa, med armtjockt aflopp, som visade blott + 2 Cels. 



Till Undersåker anlände jag d. 26. Jag öfverraskades af att 

 vegetationen här i allmänhet var mera utvecklad än på de förut 

 passerade trakterna. Några pilarter voro i blomning, korn och 

 ärter hade redan en höjd af ett par tum, utan att nattfrosten 

 tycktes menligt inverka derpå. Pants major sågs enstaka, och 

 .Picus martius höll sig på genom skogseld förstörda träd. Några 

 hundra steg från Ihre-ån, inåt skogen, hittades ett bo af Anas 

 erecca. Det låg i en fördjupning i mossa, under en buske, var 

 mjukt fodradt med fogelns egna svartgråa dun och innehöll 8 mer 

 eller mindre aflånga ägg. Vidare sågs Anas fusca, clangula, pe- 

 nelope, Colymbus arcticus, och vid stranden Totanus glottis, Totan. 

 glareola och ett större antal Mot. Jktva var., deribland nu flera 

 honor än hannar. I en gammal stubbe hittades en nyfödd unge 

 af Hypadaeus glareola. Af denna art fångades i en ladugård, 

 ej långt från detta ställe i skogen, flera gamla, hvilka, enligt 

 Professor Sundevall, äro något afvikande från dem i södra 

 Sverige. 



Från Stamgärde företogs den 31 Maj, i sällskap med en er- 

 faren vägvisare, en utfärd till det omkring en mil aflägsna Wal- 

 listafjellet. Kl. 3 på morgonen anträddes resan, och medan vä- 

 gen gick öfver åker och äng, träffades flera Charadrius apricarius 

 och Numenius phceopus, hvilka nu visade sig mycket mindre rädda 

 än vid fullt dagsljus. På båt gick vägen vidare öfver Ahreån, 

 fortsattes sedan genom kärr och skogar, i hvilka låg mycket snö 

 qvar. Här sågos nästan samma foglar, som jag längre fram upp- 

 räknar vid Areskutan. Först på fjellet träffades en enda Lago- 

 pus alpina, ännu hvit och mycket rädd. Jag uttalade min för- 

 våning till min förare, att på denna färd sågos så få Ripor, och 

 han berättade, att såväl af dessa, som många andra »skogsfoglar» 

 hade en hel mängd ungar omkommit i förra året, kring midsom- 

 martiden, i följd af ett starkt snöfall och flera dagars frost. 



