OFYERSIGT 



AF 



KONGL. VETENSKAPS-AKADEMIENS 



FÖRHANDLINGAR. 

 Årg. IS. 1858. MSn 



Onsdagen den 17 Mars. 



Försök till cu tkeoretisk beräkning af den värme, 

 som utvecklas vid förbränning af flytande organiska 

 föreningar. — Hr D:r A. E. Nordenskiöld hade insändt 

 följande meddelande: 



»Knappast uti någon del af fysiken torde så många allsicke 

 eller högst ofullständigt besvarade frågor taga forskarens upp- 

 märksamhet i anspråk, som uti läran om värmet. Man har nem- 

 ligen blott uti ganska få fall lyckats ordna de talrika iakttagel- 

 ser, som anställts i denna del af naturläran, under en allmänt 

 giltig lag, och de lagar, som man hittills sökt uppställa, hafva 

 sällan på ett tillfredsställande sätt motsvarat de mera noggranna 

 iakttagelser, hvilka man på sednare tider anställt, xltt sålunda 

 ganska utmärkta forskares bemödanden icke varit förenade med 

 fullkomlig framgång, torde visserligen till en del härröra af den 

 osäkerhet, som i allmänhet vidlåder de iakttagelser, på hvilka 

 sjelfva värme-theoretiserandet grundar sig, men ännu mera för- 

 orsakas deraf, att man sällan är i tillfälle att iakttaga och mäta 

 en värmeföreteelse för sig allena, utan att förhållanden, hvilka 

 äro alldeles främmande för sjelfva hufvudföreteelsen , utöfva ett 

 ganska märkligt inflytande såväl på dess storlek som beskaffen- 

 het. För att åtminstone undvika det förvillande inflytande, som 

 kristallformen, det undersökta ämnets mer eller mindre fintför- 

 delade tillstånd och porositet, m. m. utöfva, vore det derföre 

 kanske bäst att vid hithörande undersökningar först söka utreda 



