— 104 — 



lagarna för värmeföreteelserna vid ämnen i flytande aggregations- 

 form , och det så mycket mer, som den organiska kemien erbjn- 

 der ett ganska stort antal till sin sammansättning väl kända fly- 

 tande föreningar, hvilka såväl till sina kemiska som fysikaliska 

 egenskaper förete en vida ögonskenligare regelmässighet än de 

 fasta ämnena. Hvad speoielt den kemiska värmen beträffar, d. 

 v. s. den värme, som utvecklas eller förbrukas då kemiska före- 

 ningar ingas eller upplösas, så måste man vid ett försök att ut- 

 reda läsarna för densamma, åtminstone tills vidare hufvudsakli- 

 gast inskränka sig till ett generaliserande af de värmeföreteelser, 

 som ega rum vid förbränningen af åtskilliga gaser och vätskor. 

 Man har nemligen i afseende å den värme, som utvecklas vid 

 Öfriga kemiska processer, i de flesta fall att tillgå alltför få och 

 merendels föga öfverensstämmande iakttagelser, för att man skulle 

 hafva något hopp om att redan kunna ordna dem under en ge- 

 mensam lag. Till följe af dessa skäl har jag äfven vid nedan- 

 stående försök till en theoretisk beräkning af förbränningsvärmen 

 inskränkt mig till betraktande af den värme, som utvecklas vid 

 oxidering af flytande organiska föreningar. 



En fullkomligt noggrann bestämning af den mängd värme, 

 som utvecklas vid ett ämnes förbränning, tyckes i allmänhet vara 

 förenad med ganska stora svårigheter, och de värden, som olika 

 observatörer erhållit, afvika derföre ganska mycket ifrån hvar- 

 andra. Isynnerhet finner man detta vara fallet, om man jemför 

 äldre, enligt mindre fullständiga methoder anställda, iakttagelser 

 med dem, hvilka blifvit anställda pa sednare tider och med mera 

 fullkomliga hjelpmedel. Äldre bestämningar af den mängd värme, 

 som utvecklas vid ett ämnes förbränning, afvika nemligen stun- 

 dom ända till 50 — 100 proc. frän de värden för samma storhet, 

 som nyare forskare erhållit, och vid ett försök att uppkasta en 

 lag för hithörande företeelser, är det derföre blott möjligt att 

 fästa afseende vid de undersökningar, som pä sednare tider blif- 

 vit anställda i denna del af värmeläran. 



Man har ofta velat anse den mängd värme, som frigöres vid 

 ett ämnes förbränning i syrgas, vara proportionel med mängden 



