— 110 — 



och längs de många sjöarne och de stora floderna, samt att typer 

 här skola uppstå, hvilka äro för detta vidsträckta land egendom- 

 liga. Men å den andra sidan, då det är ett kändt förhållande, 

 att vegetationen i de arctiska och subarctiska trakterna rundt 

 kring polen har att uppvisa en alldeles märkbar överensstäm- 

 melse, så att der förekomma icke allenast liknande, utan till och 

 med identiska arter uti en stor utbredning, så är det redan från 

 detta faktum anledning förmoda, att bland dessa växter äfven 

 flera arter skola förekomma, hvilka äro gemensamma för gamla 

 och nya verlden, och att, om ej alla eller ens flertalet äro så- 

 dane, många dock skola tillhöra sådana formserier, hvaraf åt- 

 minstone representanter finnas och kunna studeras i den europei- 

 ska Floran. 



Genomgå vi de allmännast kända amerikanska författares 

 framställningar, finna vi, att Michaux i sin Flora boreali ameri- 

 cana (1803) blott uppräknat 5 arter, ingen europeisk; att Pursh 

 i Flora Americse septentrionalis (1814) omnämnt 37 species, 

 hvaribland förekomma de odlade S. viminalis, habylonica, alba 

 och vitellina, decipiens, samt de osäkra S. repens, rosmarini- 

 folia och *S. reticulata, men der de öfriga 28 arterna hafva 

 namn, som ej återfinnas i någon europeisk Flora; att Hooker 

 uti Flora boreali-americana (1840) har 41 arter, hvaribland 15 

 ock äro inhemske i gamla verlden (men många af dem osäkre 

 i Amerika); och slutligen att Asa Gray (Manual of the Botany 

 of the northern United States, 2 Ed. 1856) uppförer bland 22 

 arter blott 3 inhemska, gemensamma med Europa, hvarifrån 5 

 andra öfverflyttats och nu odlas i Amerika. 



Man ser häraf visserligen, att en och annan europeisk art 

 blifvit igenkänd i Nord-Amerika, förekommande antingen i de mest 

 högnordiska trakterna eller på verkliga fjell (såsom S. retusa, (S. 

 myrsinites) , S. Lapponum, S. reticulata, S. herbacea och S. 

 polaris); men att alla andra arter, som förekomma i det inre af 

 denna kontinent eller i dess medlersta och sydliga delar, ständigt 

 af de Amerikanske författarne blifvit ansedde såsom för deras 

 land egendomliga, och att hvarken i benämning eller uppställ- 



