— 187 — 

 Om ett för Sverige nytt mineral. — Hr Mosander 



förevisade några stuffer af ett för Sverige nytt mineral, talkjords- 

 hydrat, vanligen benämdt Brucit. Detta mineral, som hittills 

 endast på några ställen anträffats, förekommande i serpentin, 

 har blifvit funnet uti kalksten, på några ställen i Wermland, af 

 Hr Igelström, som derom meddelat följande: 



»Bruciten förekommer vid 3:ne inom Filipstads bergslag be- 

 lägna grufvor, Gröngrufvan, Holbäcksgrufvan och Bergmästare- 

 engsgrufvan. Alla dessa grufvor äro icke på så kallad urkalk- 

 sten, hvilken omedelbart tillstöter den magnetiska jernmalmen. 

 I kalkstenen sitter mineralet insprängdt i form af små korn, 

 nästan runda och i den mängd att de stundom synas utgöra hälf- 

 ten af kalkstenens vigt. Kornens storlek varierar från ett litet 

 knappnålshufvuds till ett drufhagels. Mineralet från Bergmästare- 

 engsgrufvan är nästan svart och ogenomskinligt; från Gröngrufvan 

 äro kornen till stor del genomskinliga, färglösa eller liknande 

 gummi arabicum. Ofta innehålla de genomskinliga kornen en mörk 

 kärna eller punkt i centrum; stundom äro 2:ne korn samman- 

 växta, och få derigenom form af mariekor. De genomskinliga 

 kornen lagda i hög hafva likhet med grod-romm. 



Kornen utvittra lätt på ytan af kalkstenen, livars sålunda 

 uppkomna håligheter bekläda sig med ett blekrödt öfverdrag, 

 hvilken förvittring, att dömma af varpens ålder, synes försiggå 

 inom några årtionden. Det var denna vittringsprocess som för- 

 anledde till närmare undersökning af mineralets natur. Kalk- 

 sten, som förmodades vara rik på talkjord, innehåller deraf en- 

 dast några få procent. 



Kalkstenen vid de nämnda grufvorna innehåller visserligen 

 mycket serpentin, men Bruciten anträffas aldrig i beröring der- 

 ined, hvaremot centnertunga block af kalksten, icke innehållande 

 spår af serpentin, anträffas med deri inströdd Brucit. Gröngrufvan 

 och Holbäcksgrufvan äro belägna på circa 200 famnars afstånd 

 från hvarandra; Bergmästare-engsgrufvan är belägen -t mil från 

 de båda andra. Alla grufvorna omgifvas af granitartad gneis. 

 öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh., <l. a Mars 1858. 



