— 244 — 



lan dessa båda s. k. arter icke kunnat upptäcka den ringaste 

 olikhet, hvarken i den allmänna kroppsformen eller i olika delars 

 bildning och relativa storlek. Kroppens storlek varierar inom 

 samma gränser: det minsta fullväxta hon-exemplar, jag sett af 

 E. marmorea, har cephalothorax 3£ millim., det största nära 6 

 mil lim. lång; af E. pyramidatas mest utpräglade form har jag 

 ett exemplar, hvars cephalothorax endast är 4, och andra, der 

 den uppgår till nära 6 millimeter. Till och med klorna, och livad 

 mera är, epigyne, hvars form nästan alltid är olika hos olika 

 arter, ha här fullkomligt samma utseende. På tarsernas öfre 

 klor varierar tändernas antal hos båda formerna mellan 7 och 9, 

 det sednare antalet merendels på det främsta benparet, det förra 

 på de bakre; palpklon har 8 — 10 tänder (likasom hos E. qua- 

 drata, hvaremot de hos E. diademata vanligen äro 6 — 8). Epi- 

 gyne sönderfaller här, säsom hos de flesta närstående arter, i en 

 corpus och en scapus: sedd bakifrån är corpus qvadratisk eller 

 uppåt obetydligt bredare, delad i tvenne halfvor genom en djup, 

 spetsvinklig inskärning; nära vid och parallelt med inskärningens 

 kant visar den en linieformig intryckning a ömse sidor, bildande 

 ett i inskärningen infogadt V; från sidan sedd är den något ur- 

 holkad, upptill tvär. Frän dess bas, på framsidan, uppstiger den 

 S-formigt böjda scapus, som är dubbelt så lång som corpus, vid 

 basen icke fullt dubbelt så bred som nära spetsen, tvär-ringlad, 

 med en smal ränna på framsidan, hvil ken i sjelfva spetsen vidgar 

 sig sked- eller sko-formigt. Kanten af rima genitalis, hvarvid 

 epigyne är fästad, är under och på sidan om denna å ömse sidor 

 utdragen till en öronformig flik. 



Huru stor skillnaden således än må synas vara mellan E. 

 ■marmorea och E. pyramidata, då man ej tager de sällsyntare 

 öfvergangsformerna i betraktande, så visar det sig ändock af 

 dessa öfvergångsformer, äfvensom af den fullkomliga överens- 

 stämmelsen i färgen för öfrigt och i kroppens form , att man i 

 E.pyramidafu ej har att se annat, än en varietet af E. marmorea. 

 Men äfven bland några andra, närstående arter af slägtet Epeira 

 har man exempel på varieteter, som afvika från stamformen på 



