— 260 — 



från rummet, för att få sofva i fred. Den förra Lappsparfven , 

 jag ägde, hvilken nyss nämndes, som äfven var en hanne, plä- 

 gade ej sjunga om nätterna, men var då, under den mörkare års- 

 tiden, ganska orolig i buren. Han badar gerna, så ofta han får 

 vatten, men har ej förmärkts bada sig i sand. Han lefver af 

 allahanda frö, såsom hampfrö och helst canariefrö, men tyckes 

 älska flugor framför all annan föda. Han är ännu ej rätt tam 

 och blir det sannolikt aldrig; men bjudes honom en Musca rudis, 

 eller annan dylik läckerbit, så drager han ej i betänkande att 

 taga den från mina fingrar. Vårrugguingen (eller brämfälluingen) 

 är redan börjad, men tyckes gå långsamt och ojemnt; ännu kan 

 den ej vara slutad. Det märkligaste af denna fogels historia 

 torde vara, att han blifvit fångad under flyttningstiden, hvarige- 

 nom åtminstone ett spår af denna arts flyttningsväg upplyses. 

 Möjligtvis skola flera träffas under vår- eller höstflyttningen, om 

 man noga ger akt derpå.» 



Akademiska angelägenheter. 



Prreses tillkännagaf, att Akademien genom döden förlorat utländ- 

 ske ledamoten i sjunde klassen, Professoren i Anatomi och Fysiologi 

 vid Universitetet i Berlin, Johannes Muller. 



Föredrogs Kongl. Maj:ts nådiga bref om inköpande, för Akade- 

 miens fysikaliska institution , af framl. Oiver-Direktör Wallmarks 

 samling af fysikaliska instrumenter. Umbärliga dupletter skulle öfver- 

 lemnas till läroverken. 



