— 275 — 



ginata, e subfusco-helvolo fusca 1. spadicco-brunnen ; sporre octonre, 

 late fusiformes, hyalino-flavellse, 3-4-septatre, 0,017 — 0,026 m.ra. 

 loagre, 0,0053 — 0,007 m.m. latre. 



På berget Käxa i Pite Lappmark på mossa, enligt exemplar 

 meddelade af Candidaten S. O. Lindberg, som funnit den 1856. 



Denna art liknar till det yttre andra plattfruktade laf-former, 

 som i likhet med densamma burit namnet Biatora sanguineo-atra, 

 men skiljes genom sina sporers form, som närmast likna Lecidere 

 hypnophilae Aciiar. Lich. Univ. et lierb. (Bilimbire hexamerre Mass. 

 1. c, Bilimbire sphreroidis or Körb. Syst. Lich. Germ. max. part.). 

 Den sistnämnda igenkännes dock af sin crusta postremo farinaceo- 

 leprosa, lepra cano-virescenti, af sina apothecia minora, ex albido 

 1. livido atroviridia , 1. e carnco 1. roseo nigricantia, pri ni o crasse 

 discoidca, margine discuin recmanti, mox im margin a ta, turgescendo 

 subglobosa, vix revolata, samt sina sporre magis minnsve elongato- 

 fusilormes (interdum longissimre), 5-9-septatre, 0,023 — 0,054 m.m. 

 longre, 0,003 — 0,0068 m.m. latre. Från dessa båda skiljes raoss- 

 formen af Lecidea sphreroides Ach. Method. Lich. (Bilimbia tetra- 

 mera Massal. 1. c), som tyckes vara Lichen sphreroides Dickson 

 Plant. Cryptog. Brit. tab. 2, f. 2, och, enligt exemplar från Ihre 

 på Gotland, mig lemnade af afl. Studeranden W. Stenhammar, är 

 Biatora vernalis sphreroides Stenhammar i Ofvers. af Vet.-Akad. 

 Förhandl. 1857, n:o 4, genom apothecia primo urceolata, crasse et 

 erecto-marginata, albida, deinde plano-discoidea, tenuia, postremo 

 marginibus revolutis semiglobosa 1. subglobosa, srepe conglomerata, 

 earneo-helvola, sporre 1-3-septatre, minores et dimidia parte angu- 

 stiores, 0,011 — 0,017 m.m. longre, 0,003 — 0,0038 m.m. latre.*) 

 (Jemf. Stenii. 1. c. och min uppsats i samma årgång af samma 

 tidskrift, 11:0 1, om Biat. hypnophila). 



Biatorina atrofusca, Biatora Hepp Flecht. Eur. n:o 268. — Crusta 

 uniformis, membranacea, cinerea; apothecia primo plana, crasse et 

 erecto margiuata, deiri convexa, immarginata et paullum difformia, 

 mox fere nigra, srepius nitida; sporre octonre, oblongre, srepius uni- 

 septatre (1. unilocularcs), hyalino-flavellse, 0,01 — 0,015 m.m. longre, 

 0,0 'k — 5 m.m. latre. 



På Gotländska kalkslätternas mossa flerstädes ymnig, såsom på 

 Grogarnsberget, på Thorsborg, vid Heideby i Kräcklingbo, Liffrede 

 i Stänga, i Ethelhera vid Tänglings, samt vid Fårö kyrka. 



*) Hos en och samma art utvisar i allmänhet apotheciernas biatorinska utseende 

 en mera ofulläudad och således mindre typisk frukt-utveckling, än deras leci- 

 dinska, d. v. s. dä paraphysernas spetsar erhållit en högre, mörkare grön eller 

 bran färg, samt excipuli kant mörknat. Ty dess leeidinska frukter visa en 

 Dagot rikare och frodigare utveckling af asei och sporse, än dess biatorinska. 

 Lecidea hypnophila kan sålunda ingalunda anses som en atypisk form af L. 

 sphaeroides med förskämd fruktskifva, snarare den sednare som en ofullkomlig 

 form af den förra, ehnm de dock säkerligen äro sk i 1 j cl a arter. Hos Bilimbia 

 sabulosa BJfnas tydligen de ljusa biatorinska frukterna, som hafva sporre spar- 

 sammare invecklade, tillhöra en i öfrigt ingalunda typiskt utvecklad, utan sna- 

 rare protophytisk form på fugtignre lokal. 



