— 279 — 



599 *) (Verrucaria psoromia Nyland. Essai d. nouv. Class. cl. Lich. 

 i Memoires d. 1. Soc. d. scietic. Nat. de Cherbourg), hvilken möj- 

 ligen blott är en forma arborigena af Rhodocarpon dsedaleum, eller 

 åtminstone dess närmaste slngting, endast skiljd genom sin växt- 

 plats och obetydligt mindre sporer. Hvad forma (i beträffar, har 

 den vid flygtigt påseende stor likhet med Endocarpon cinereum 

 Pers. 1. c., men skiljes lätt genom sin mörkare, grö fre och mera 

 bladartade thallus, som icke är rimuloso-areolulatus och saknar cre- 

 nulae i kanten, genom sina betydligt mindre, ljusare och mera brun- 

 aktiga ostiola, samt sina mindre apothecia, som äro omslutna af ett 

 ofärgad t amphitheciuin (icke svart som hos den andra). Rhodocar- 

 pon daedaleum har ock en viss yttre likhet med Endocarpon pusil- 

 lum Hedwig Stirp. Crypt. II. tab. 20, f. A (Dermatocarpon Schae- 

 reri Lönnroth i Öfvers. af Vet-Akad. Förh. 185 7, mo 1), hvilken 

 eger analoga varieteter: en typisk mossform, thalli lobis liberis, 

 undulatis, en jordform , obsolete lobatum (Dermatocarpon Scluereri 

 Körb. Syst. Lich. Geim., Thelotrema Hepp Flecht. Eur. n:o 100), 

 hvilken stundom träffas på stenmurar, täckta med ett tunnt jord- 

 öfverdrag, och är analog med forma (i af Rh. dsedaleum, samt en 

 ung mossform squamulis dispersis, microphyllinis, pallidis (Endoc. 

 pallidum Achar. Lich. Univ."*), Endoc. pusilli forma Stenh. Lich. 

 Suec. exs. ed. 2, n:o 30, b, Verrucaria Garovaglii Montagne in An- 

 nal. d. Scienc. Nat. Bot., Ser. III, tom. XI***)), hvilken är alldeles 

 analog med och särdeles lik var. y af Rh. daedaleum. Endocarpon 

 pusillum igenkännes dock af sin thallus coriaceo-cartilagineus, laevis 

 (non scaber), s;epe nitidus, ex pallide glauco-ravo obscure olivaceus, 

 apothecia multo majora, amphitbecio ovato, nigrolusco, asci 1 — 2- 

 spori, sporse magnae, fuscescentes, murali-polyblastae. i) 



*) Dock icke Borrers i Engl. Botany framställda art med detta namn , hvilken 

 är en helt annan. 



**) Enligt exemplar i Acharii herbarium. 



*'*) Enligt exemplar i Pariser-Musei lafsamling. 



*• ) Flera äldre och alla yngre lichenologer hysa annan mening om rätta begreppet 

 af Hedwigs Endocarpon pusillum. Så har redan Acharius i sitt sednaste 

 större arbete, Synopsis Methodica Lichenum, hänfört den till sin förut i Liche- 

 uographia Universalis derifrån skiljda art, Endoc. hepaticum (under namn af 

 E. Hedwigii), deruti vinnande talrika efterföljare mest bland sednaste tidens 

 författare; Montagne, som blott fästat sig vid genusbegreppet Endocarpon 

 Hedw. 1. c, har förklarat detta slägte ega »perithecium» (amphithecium) mem- 

 branaceum, pellucidum, och sålunda sin Verrucaria Garovaglii, som har en 

 svartbrun fraktbeklädnad, icke vara en Endocarpon (jeinf. Montagne Sylloge 

 Gen. et Spec Plant. Crypt. p. 3()7, der han sökt bevisa sin åsigt); slutligen 

 har Massalongo ansett Hedwigs art afse End. exiguum Nyland. Lich. Paris 

 n:o 88, en art föga skiljd från Acharii Endoc. hepaticum, och liksom denna 

 försedd med sporre 8:1m:, hyalino-flavellae, monoblastse (se Massal. Schedulae 

 Criticse n:o Kil om Placidium Michelii, samt Memorie lichenogr. p. 140). 

 Men ingen bland dessa meningar kan vara den rätta; ty Hedwig har 1. c. 

 beskrifvit End. pusillum vara profuude viridis, ega »thalamus» (amphith.) ova- 

 tus, fuseus, »seminaw (sporre) duo, dilutissime fuscella, samt för öfrigt framställt 

 den så tydligt överensstämmande med den laf-art, som jag ofvauföre beskrifvit 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. ib. N:o (K 2 



i 



