— 395 — 

 Om Bruiinsvattnet i Stockholm. — Hr Mag. J. F. Bahr 



hade insändt följande uppsats, som föredrogs af Hr Edlund: 



»Denna undersökning af ett par brunnsvatten i Stockholm, 

 hvilken jag härmed har äran framlägga för K. V. A., har ej 

 egentligen haft för ändamål ett qvalitatift uppsökande af de äm- 

 nen, brunnsvattnet i Stockholm vanligen innehåller, ej heller ett 

 qvantitatift bestämmande af flera eller färre af desamma. De förra 

 äro ganska tillräckligt bekanta, och hvad qvantiteten angår af 

 de oorganiska ämnen, som i brunnsvattnet vanligen förekomma, 

 kan. ett mer eller mindre af desamma, så vida det ej öfverskri- 

 der en viss gräns, i de flesta fall icke apprecieras af smaken, 

 och torde äfven i sanitärt afseende betyda föga eller intet. Det- 

 samma gäller ej om de organiska ämnen, ett vatten kan inne- 

 hålla, ehuru likväl äfven här en modifikation i det vanliga före- 

 ställningssättet om ett dricksvattens godhet torde böra äga rum. 

 Ehuru visserligen alla organiska ämnen äro underkastade en 

 ständigt pågående och fortskridande omsättningsprocess, ända tills 

 deras beståndsdelar ingått i de rent oorganiska föreningarne af 

 kolsyra, vatten, salpetersyra och ammoniak m. m., sker detta 

 likväl olika fort för olika ämnen och under olika stadier af denna 

 process, och de dervid uppkommande produkterna måste i mån 

 af sin olika natur utöfva en olika verkan både på smaksinnet 

 och säkerligen äfven på helsotillståndet hos dem, som förtära 

 vattnet. Då denna omsättningsprocess, såsom nämndt är, är i 

 ständig fortgång, så följer också att ett vatten, som innehåller 

 organiska ämnen, nödvändigt måste förr eller sednare till en viss 

 grad rena sig sjelf; och vissa beståndsdelar i Stockholms brunns- 

 vatten, nemligen de salpetersyrade salterna, tyckas också genom 

 sin relatift betydliga mängd utvisa att denna reningsprocess icke 

 måtte ske så särdeles långsamt, ehuru vattnet endast föga är un- 

 der inflytelsen af de vilkor, som betinga densamma, nemligen luft och 

 rörelse deruti, samt utan tvifvel, och i väsendtlig mån, äfven ljuset. 

 Det var egentligen ett af dessa vilkor, som jag i ett par af 

 Stockholms brunnsvatten ville undersöka, samt tillika pröfva en 

 O/vert. af K. Vct.-Akad. Fövh., <l. U> November 1858, 



