— 407 — 



mindre godt: en undersökning i detta fall vore helt och hållet 

 öfverflödig, enär erfarenheten länge inlärt Stockholms invånare 

 detsamma. Det är till och med ibland de bättre brunnsvattnen 

 i Stockholm; men då dessa alla äro under enahanda vilkor, har 

 jag kunnat taga hvilketdera som helst till experimentalfält. An- 

 damålet har deremot varit att visa att Stockholms brunnsvatten 

 icke kunna vara och ej heller kunna bli/va goda, äfven med 

 upprensningar, åkarestationers borttagande o. s. v., emedan det 

 felas dem de vilkor, som äro nödvändiga, för att ett vatten skall 

 kunna bibehålla sig rent, eller vid tillfälligt förorenande kunna 

 rena sig sjelf. 



Jag kommer nu till andra delen af min undersökning, nein- 

 ligen pröfvande af en method för vattens renande, uppgifven af 

 Dr Medlock i England, hvarom afhandlingen finnes i Philoso- 

 phical Transactions, Januari 1858. 



Det är bekant, att vatten, ombord på fartyg under längre 

 sjöresor, efter en viss tid ruttnar, blir dervid grumligt, utstöter en 

 elak lukt, men att denna förruttnelseprocess snart nog afstannar, 

 grumlet afsätter sig och vattnet derefter blir fullkomligt friskt och 

 drickbart. Sjömännens erfarenhet har lärt dem, att orent vatten 

 fortare undergår och afslutar denna jäsningsprocess, och derföre 

 välja de, när de t. ex. intaga sitt vattenförråd i London, före- 

 trädesvis de ställen i Themsen, der vattnet är mest grumligt och 

 stinkande. Detta obehag af vattnets förskämning om skeppsbord 

 synes hafva blifvit afhjelpt genom det numera ganska allmänna 

 bruket af jerncisterner till vattnets förvaring. Dr Medlocks 

 afhandling synes gifva klaven härtill, och utan att inlåta mig 

 med hans förklaring, hvilket vore ett mindre grannlaga intrång i 

 en annans ännu, såsom det synes, icke afslutade arbete, ber jag 

 att endast få omnämna de försök jag gjort med ett par brunns- 

 vatten här i Stockholm, nemligen ifrån Brunkeberg och från 

 brunnen uti egendomen n:o 12, Holländaregatan. 



Om man uti vattnet inlägger metalliskt jern, t. ex. en knippa 

 jernträd, uppkommer deruti efter en längre stunds förlopp liksom 

 fn hvit sky i den omedelbara beröringsytan mellan vattnet och 



