— 408 — 



jernet. Denna hvita sky diffunderas efter hand genom hela vat- 

 tenmassan, och efter ett par timmars förlopp är denna alltigenom 

 black. Denna blackhet tilltar, vattnet blir efter hand allt grum- 

 ligare och slutligen efter 24 — 48 timmar utfäller sig ett brunt 

 sediment, såsom jernoxidhydrat, och vattnet står numera alldeles 

 klart deröfver, har en fullkomligt frisk och behaglig smak, utan 

 att i minsta mån kännas dufvet, ehuru det i tvänne dagar stått 

 i ett omkr. 17° varmt rum. 



Den bruna fällningen (försöket gjordes med 2,9 litres vatten 

 ifrån Brunkeberg) togs på ett vägdt filtrum, torkades under luft- 

 pumpklockan öfver svafvelsyra och vägde =0,2764. Efter glödg- 

 ning vägde den = 0,1700, och de organiska ämnena, tillika med 

 jernoxidhydratets vatten, utgjorde således = 0,i0«4. Räknar man 

 jernoxiden, som sedermera bestämdes i analysen, såsom W¥ 2 samt 

 den funna kalk- och talkjordshalten såsom kolsyrad, så utgjorde 

 de organiska ämnena i fällningen = 0,0940, eller 3,2 hundratusen- 

 delar af vattnets vigt. 



Den glödgade fällningen innehöll: 



Kiselsyra 7,059 proc. 



Jernoxid 86,353. 



Kalkjord 5,1 17. 



Talkjord 0,530. 



99,059. 



För den qvantitativa noggrannheten af den lilla portionen 

 talkjord kan jag ej ansvara, då ett litet missöde träffade degeln, 

 när den skulle väga. Det var nog att den fanns, hvilket var af 

 vigt att veta. Då nemligen denna talkjord, ifall den funnits upp- 

 löst i vattnet såsom kolsyradt salt, ej skulle hafva kunnat utfällas 

 af jernet, så bevisar dess närvaro i fällningen att den måste hafva 

 utgjort en beståndsdel af de organiska ämnen som vattnet oför- 

 störda innehållit. Detsamma får antagas om åtminstone någon 

 del af kalken. Kiselsyran är det vigtigaste. Det är svårt att 

 inse huru densamma, ifall den funnits upplöst i vattnet, skulle 

 kunna utfällas af jernet. Under mikroskopet visar den oglödgade 



