— 409 — 



fällningen, sedan jernoxidhydratet med saltsyra blifvit utdraget, 

 organisk struktur, men huruvida denna organiska struktur tillhör 

 lemningar af kiselinfusorier, kan naturligtvis ett för sådana un- 

 dersökningar alldeles oöfvadt öga, som mitt, icke afgöra. Detta 

 vore emellertid af stort interesse. Uti kiselinfusorierna är nem- 

 ligen kiselsyran uti det gelatinösa tillståndet. I denna modifikation 

 är den till någon ringa del för sig löslig i vatten. Så länge den 

 emellertid är lefvande, d. v. s. utgör omhöljet för ett lefvande 

 djur, har den likväl samma motståndskraft mot kemiska agentier, 

 som lefvande djurs och växters organer vanligen hafva, och dessa 

 kiselinfusorier föras derföre med, icke uti, vattnet. Men när 

 detta, som innehåller dem, framgår öfver jordytan eller silar sig 

 igenom dess öfversta lager, samt afdunstar eller intorkar, qvar- 

 stanna dessa små organismer och samlas der uti större eller 

 mindre myckenhet. Den kiselsyra, som vattnet höll upplöst, upp- 

 tages snart nog af växterna; men nu återstår i jordlagren en 

 kiselsyra, som, då det meteorvatten, hvarmed de numera komma 

 i beröring, är för litet till sin qvantitet, för att såsom blott vat- 

 ten kunna upplösa så mycket deraf, som erfordras för vegetatio- 

 nens behof, likväl, såsom varande i den lösliga modifikationen, 

 är särdeles angriplig af vatten som innehåller alkalier och alka- 

 liska jordarter, och bildar dermed mera lättlösta silikater, så att 

 det kunde se ut, som naturen vid produktionen af dessa kisel- 

 organismer och vid deras kringförande med vattnen tillika velat 

 åstadkomma ett jemnt spridande och magasinering af ett för ve- 

 getationen vigtigt näringsämne. Jag påminner i detta afseende 

 om den ökade växtlighet som ängar få genom öfversilning, då 

 det isynnerhet är gramineernas klass, som mera än andra växter 

 äro i behof af kiselsyra. 



Den i analysen afskiljda jernoxiden gaf vid pröfning en så 

 stark reaktion på fosforsyra, att det visade sig att denna ganska 

 väl kunde qvantitatift bestämmas. Denna fosforsyra hade utan 

 tvifvel tillhört de organiska ämnena i vattnet, och det fanns så- 

 ledes en utväg att qvantitativt kunna i ett vatten skilja den 

 fosforsyra, som härrörde från organiska ämnen, ifrån den hvil- 



