— 467 — 



vattnet, föreställer jag mig, att den på jordytan uppvärmda luf- 

 ten samlar sig till droppar och flyter uppåt, naturligtvis med min- 

 dre skarp afgränsning mot den kalla luften än olja mot vatten. 

 Vid det nu erbjudna tillfället skall jag äfven omnämna det 

 beryktade »Sternsclrwanken«, som understundom iakttagits å stjer- 

 nor nära liorizonten, helst öfver takåsar; månne ej det är föror- 

 sakadt genom ett tjockare hvarf varm luft, som med ens ryckes 

 lös från det ännu varma taket och bryter sig i den svalnade at- 

 mosferen genom synlinien emellan observatören och stjernan. Li- 

 kaledes torde atmosferens färgskiftning vid solens upp- och ned- 

 gång jemte öfriga fenomener af samma slag i någon mån bero på 

 atmosferens mindre homogena beskaffenhet. 



o 



Återkommande till solröken, skall jag äfven försöka att visa 

 hvad vatten har för inflytelse på luftens uppvärmnings- och vär- 

 meledningsförmåga. 



Så snart varm och med fuktighet ej mättad luft kommer i 

 beröring med flytande vatten, så går värmet öfver till vattnet 

 och förvandlar så mycket derutaf i vattengas, som efter tempe- 

 ratur, tryck o. s. v. ske kan. Sålunda kan solrök ej motstå ett 

 regn, som jemnar luftens tillstånd både kaloriskt och mekaniskt; 

 atmosferen är klarast efter regn. 



Solrök kan af samma skäl ej heller gerna bildas, der solen 

 lyser på snöfält eller träsk; i bägge fallen kan marken ej betyd- 

 ligt uppvärmas, ty värmet går åt för att smälta is eller att för- 

 vandla vatten till vattenånga. Helt annorlunda, då solen verkar 

 på torr mark, ty dess temperatur stiger oftast till 60 a 70", un- 

 der det att thermometern i skuggan ej visar öfver 20 — 25°. 



Att fuktig luft, d. v. s. med vattenånga nära mättad luft, ej 

 lätt åstadkommer solrök, förklaras kanske derigenom, att vatten- 

 gas förenar med en ringa ljusbrytningsförmåga, som ej mycket 

 skiljer sig från atmosferiska luftens, en betydlig skillnad i ten- 

 sion för ringa värmedifferenser, samt relatift till luften en stark 

 värmeledningsförmåga och värmekapacitet. Varm luft förhåller 

 sig till vattengas i en lika fuktig men kallare luft såsom ett luft- 



Ufvers. af K. Vet.-Akad. Furh. Åry. 15. N:o 9 .j- 10. 6 



