— 44 — 



och torfmossarnes MseUager (Steenstrup och Forchhammer! ). 

 Härförutom har jag ansett nödvändigt att frånskilja ett väsendt- 

 ligen till bildningssätt olika lager, neml. dy, hvilket, märkligt 

 nog, redan af landtmannen i vårt land noga skiljes så väl frän 

 torf, som från gyttja, och af torfgräfvarne i Danmark benämnes 

 »Fedtmög», »Bundmög», »det Fede», Yaupells »amorfe Torv». 

 De sednare benämningarna afse dock, enligt min åsigt, endast en 

 egendomlig varietet af dylagren. 



Dessa fyra olikartade bildningar, gyttja, dy, torf, mylla, 

 har jag ansett mig kunna noggrannt urskilja och karakterisera 

 från hvarandra, och derjemte derunder sammanfatta alla de olika 

 variationer, som olika trakter, olika växtämnen och andra mera 

 tillfälliga inblandningar samt yttre förhållanden orsakat. 



Genom mångåriga häråt riktade studier, hvarvid än kemi- 

 ska, än botaniska, än mikroskopiska undersöknings-methoder 

 anlitats, lyckades det mig att bestämma, att alla dessa jordlager, 

 såsom sin mest karakteristiska hufvudbeståndsdel, innehålla på 

 ett egendomligt sätt sönderdelade växtrester, hvilka vid nogare 

 undersökning med mikroskopet visa sig på ett likartadt sätt till- 

 komna. Dessa växtrester äro vanligen bitar af stjelkar och blad 

 m. ra., således stycken af kärl och cellväfnader, hvilka i ändarne 

 merendels visa sig sargade och liksom tvärt afhuggna; de ligga 

 ofta på egendomligt sätt ordnade och äro af lika storlek, o. s. v. 

 Genom iakttagelser, dels i fria naturen, dels i försökskärl, visade 

 sig snart, att dessa kärls- och cellväfsstycken äro delar af växt- 

 ätande djurs, snäckors, insekters m. fl. excrementer. 



Genom vidare observationer har jag sedermera öfvertygat 

 mig, att en större eller mindre del af de olika lagren äfven- 

 ledes härstammar från de lägre djurätande djurens excrementer, 

 hvilka, ehuru icke innehållande några egentligen under mikro- 

 skopet karakteristiska beståndsdelar, dock genom direkta obser- 

 vationer (och möjligen äfven genom passande kemiska reagens- 

 medel) äro lätt igenkänneliga. 



Sedan på detta sätt hu/oudmassan af dessa aflagringar 

 blifvit bekant, har jag för underlättandet och bestämningen af de 



