— 46 — 



Dessa lemningar utgöra hufvudmassan i torflagren, och olika 

 växtarter karakterisera de olika varieteterna deraf. Men äfven 

 i strand- och källgyttja, strand-dy ni. m. förekomma dessa växt- 

 lemninsar såsom karakteristiska beståndsdelar. Uti de olika 

 slagen af mylla utgöra äfven dessa delar bekanta och vigtiga in- 

 gredienser. 



4:o Lemningar af, eller hela, med ahjeme mer eller mindre 

 besläktade växtarter, såsom Diatomeer, Desmidier, Oscillator ler, 

 jemte de mera egentliga alyerne, Confervaceer, Palmeller, Nosto- 

 vineer m. fl. — Bland dessa äro Diatomeerne eller de s. k. kisel- 

 infusorierne, hvilkas härda kiselskal trotsa förgängelsen, märkli- 

 gast, och utgöra jemte Desmidierne alldeles utmärkta fossilier för 

 bestämmandet icke allenast af de naturförhållanden, som fram- 

 kallat dessa aflagringar, utan möjligen äfven för tidsperioderna, 

 då de inträffat. Dessa högst egendomliga, med ett kringirrande 

 djurlikt lif begåfvade växtarter torde vara det mest karakteri- 

 stika för gyttjan, ty ingen sådan bildning tyckes försiggå utan 

 dessas närvaro i större eller ringare mängd. Ofven i dybildnin- 

 garnes lager äro de rikt representerade, och egendomliga former 

 tillhöra stränderna och djupare ställen af vattenbassinerna, hvar- 

 igenom man sålunda erhållit ett medel till insigt om de natur- 

 förhållanden, under hvilka dessa aflagringar skedde. Diatomeerne 

 och förvandter förekomma sparsamt i torflagren och visa sig 

 nästan icke eller blott sällan i myllorna. 



5:o Bruna midlämnen. — Med ett gemensamt namn har 

 jag härunder omfattat alla de mörka, brunt färgade kemiska 

 sammansättningar, hvilka förekomma i dy, torf och mull-lagren. 

 Under mikroskopet visa de sig än såsom bruna, korniga rusor 

 eller gyttringar, utan bestämda former, än såsom en brun sub- 

 stans, som genomträngt växtämnena och uppfyllt cellulernas hå- 

 ligheter o. s. v. Genom kemiska hjelpmedel kan man härutur 

 utdraga de bekanta förmultnings-produkterna: huminsyra, ulmin- 

 syra, kall- och källsatssyra, samt ammoniak, kalkjord, talkjord, 

 lerjord, jernoxider ni. fl., och vid nogare granskning äfvenledes 

 finna, att dessa korniga rusor och färgande ämnen endast utgöra 



