— 49 — 



1. Gyttja bildar gråaktiga bäddar eller tunna gråbruna la- 

 ger, som bestå af ytterst fint sönderdelade stycken af växtcellväf 

 och växttråd, samt gryniga »yttringar af obestämd form, hvilka 

 båda lätteligen visa sig utgöras af uti vattnen af satt djurträck, 

 och derjemte af en mängd olika djurarters oförstörda lemningar, 

 såsom af insekter och deras larver, crustaceer m. fl., och företrä- 

 desvis i största mängd Diatomeer och Desmidier, af hvilka de 

 förra understundom nästan utträngt de öfriga bestandsdelarne. 

 Denna aflagring innehåller intet eller blott litet af bruna mull- 

 ämnen, och afsätter sig vid bottnen och sidan af vattenfyllda 

 fördjupningar, som föra rent, klart och färglöst ratten, således 

 företrädesvis uti och invid källorna (källgyttja), vid sjöarnes 

 stränder pä 1 till 8 fots vatten (strandgyttja), och pä de djupare 

 sjöarnes botten i form af lösare, merendels tunna gråbrunaktiga 

 lager (sjögyttja}, äfvensom i flodernas fördjupningar (flodgyttja) 

 och i dammar och polar (dammgyttja), hvarest gyttjan antingen 

 närmar sig källgyttjan eller öfvergår till dyartade lager. 



I större bäddar aflagrar sig gyttjan troligen blott på grun- 

 dare vatten (till 8 — 9 fots djup), eller endast i närheten, der, 

 vid våra sjöars stränder, vass och öfriga växter ännu fortkomma; 

 derifrån aftager bäddarnes mägtighet så väl utåt sjöarnes djup, 

 som mot sjelfva stranden, ehuru grundare bassiuer helt och hållet 

 kunna utfylla sig. Gröfre växtdelar, rötter, blad och stjelkdelar, 

 frön etc. förekomma ofta till stor myckenhet i strand- och käll- 

 gyttjan, men saknas i sjögyttjan. Den afsätter sig endast i af- 

 stängda vikar och innanför vassbältena, icke der vågsvallet kan 

 störa djurarternas utbildning och fria lefnadssätt, ehuru äfven der 

 vid bottnen ytterst tunna lager af gyttja afsättas. Gyttja är det 

 understa lagret af vara torfbassiner '), och trättas merendels i 

 alla torfmossar, men saknas på sådana ställen, der nutidens sjöar 

 icke heller föra gyttja. Den af äldre författare s. k. infusorie- 

 jorden och benjnijbUt (från Degernäs), samt de vanliga s. k. bad- 

 gyttjorna, måste föras hit. 



'j I allmänhet liar man icke skiljt tor/gyttja från torfvena öfriga lager, ulau bc- 

 uamnt den såsom sädan, t. e.\. tyska författare: »1'apierturj» elc. 



