— 63 — 



De inom hvardera serien erhållna talen, hvilka naturligtvis 

 ej angifva exakta förhållandet mellan induktionsströmmarnes och 

 den inducerande strömmens intensiteter, utan blott deremot pro- 

 portionela tal, stämma visserligen ej så med hvarandra, som 

 önskligt vore, men öfverensstämmelsen torde dock vara tillräck- 

 lig för att visa, att proportionalitet finnes emellan intensitets- 

 ändringen hos den inducerande str'ömrnen och styrkan hos den 

 derigenom uppkomna induktions-strömmen. Härmed vore då en 

 bekräftelse funnen på detta inom theorien redan gjorda anta- 

 gande *), och hvilket Riess redan visat gälla för induktions- 

 strömmar, uppkomna vid urladdning af den Leydiska flaskan **), 

 samt Edlund för extra-strömmarne ***). 



4. Jag har ofvan visat, att en olikhet i fortvaro hos de båda 

 induktionsströmmarne finnes. Äterstode nu att angifva orsaken 

 till denna olikhet, och det så, att förhållandet mellan de båda 

 tidslängderna kunde numeriskt förutberäknas. Detta är visserli- 

 gen ej möjligt med tillhjelp endast af de ofvan gifna observa- 

 tions-data. Det vore utan tvifvel härvid nödigt att, såsom redan 

 blifvit antydt, låta sjelfva apparaten undergå vissa förändringar. 

 Men oaktadt en sådan fullständig serie af observationer ej nu 

 står mig till buds, vågar jag dock göra några antydningar för 

 att visa, att de förhållanden, under hvilka de båda strömmarne 

 uppstå, ej äro identiskt lika, och att derföre en olikhet i ström- 

 fort varo måste vara att förvänta. 



Vid Volta-induktion är det, som bekant, sjelfva ändringen i 

 den inducerande strömmens styrka, som förorsakar induktions- 

 strömmen. Sa länge derföre en dylik ändring i den ena kedjan 

 eger rum, lika länge måste äfven elektriciteten strömma i den 

 andra. 1 och med slutningen af den förra kedjan måste således 

 induktionsströmmen börja och sedan fortvara, ända tills den in- 

 ducerande strömmen blifvit fullt konstant. Men detta inträffar 

 sannolikt först så småningom och alldeles ej liktidigt med full— 



\; W. Webeb. Elektrodyn. Maasabeaf I, p. 355. 



') Die Lehre v d. Reibungs-Ekktricität von Riess, B. Il, s. 26!'. 



- POOG. Ann. B. '7, 8. I!'i 



