— 65 — 



duktionsströmmens fortvaro bör då bli större för den inversa än 

 för den direkta, om den inducerande kedjans intensitet får variera 

 ända från och till noll. Denna förlängning bör bli ännu större, 

 men lika för båda induktionsströmmarne, om blott en förstärk- 

 ning och försvagning i hufvudkedjan eger rum. Med ett ord, 

 hvarje sluten ledare, vare sig att den är den primärt inducerande 

 eller ej, bör åstadkomma en ökad fortvaro hos en närbelägen in- 

 duktionsström. 



Denna hämmande inverkan af slutna strömmar, som be- 

 finna si» i närheten af induktionsrullen har redan Poggendorff *) 

 påpekat vara den egentliga orsaken till de båda ifrågavarande 

 strömmarnes olika förmåga att genombryta ett tunnt luftlager. 



5. Det vore nu af intresse att genom direkta mätningar 

 kunna utröna fenomenets gång vid ändringen af sjelfva induk- 

 tions-apparaten. Och för att lemna några i detta afseende upp- 

 lysande exempel, vill jag anföra följande försök, hvilka jag dock 

 måste frånkänna den noggrannhet, som frågans fullständiga afgö- 

 rande skulle fordra. De funna värdena, äfven om de vore fullt 

 exakta, bli naturligtvis blott relativa; de gälla således endast för 

 den Poggendorff-Stöhrerska apparat, med hvilken jag arbetat. 



Instrumenterna voro de ofvan angifna. Men jag bör tillägga, 

 att den inducerande spiralen bestod af två lika grofva och med 

 hvarandra parallela trådar, hvilket möjliggjorde en förändring af 

 sjelfva induktions-apparaten. De direkta observationerna äro ej 

 angifna, utan blott de ur deras medelvärden beräknade, mot 

 strömfortvaron och strömintensiteten proportionela tal, hvilka man 

 finner i 3 — 6 kolumnerna. Vidare äro äfven förhållandena mellan 

 båda strömmarnes fortvaro och intensiteter antecknade i 7:de 

 och 8:de kolumnerna, hvilka tal man kan jemföra med det me- 

 delvärde = 1,236, som ofvan § 2 erhölls. I den 9:de kolumnen 

 finner man förhållandet mellan intensiteterna hos den direkta in- 

 duktionsströmmen och den inducerande, hvars absoluta intensitet 

 är angifven i 10:de kolumnen. Det sistnämda förhallandet kan 

 jemföras ined talet 1,101, angifvet i ofvanstående § 3. 



•) Ponn. Ann. IV '.»i, ». 313. 



