— 121 — 



Om benbrecciorna vid Adriatiska och Medelhafvet. Af 

 J. Steenstrup. Utdrag ur ett bref till Hr Sun- 

 devall. 



[Mcddeladt den 14 Mars 1860.] 



Köpenhamn cl. 31 Dcc. 1859. 

 Efter at have i Berlin, Wien og Pesth (Triest dog ikke 

 at forglemme) seet alt hvad i Museerne var opbevaret af Brec- 

 cierne ved Adriaterhavet og Middelhavet, og ved dette Efter- 

 syn — om endog Materialet var forbausende lidet — allerede 

 kommen til Erkjendelse af at tidligere overmaade meget var ble- 

 vet misforstaaet i Knoklebrecciemes Dannelse, og at min Hy- 

 pothese eller Formodning om Kjökkenmöddinger heller ikke kunde 

 holde Stik i ret stor Udstrakning, begav jeg mig ud paa de quar- 

 neriske Oer, for at faae et Begreb om Breccierne in Situ, og ved 

 denne Autopsie bedre klare mig Dannelsesmaaden. Som Tilfsel- 

 det er ved Nizza, Cette, og andre Steder ved Middelhavet, hvor 

 som bekjendt Breccien kun var synlig i en kort Tid og derpaa 

 forsvandt, fordi Mässen var saa ringe, saaledes forholdt det sig 

 ogsaa her. De Punkter, hvor Andre havde tidligere fundet den, 

 fremviste den ikke mere, og nye maatte opfindes, eller nyopfundne 

 benyttes, og paa saadanne Steder har jeg, som jeg mener, til— 

 straekkeligen kunnet overbevise mig om: l:o At de adriatiske eller 

 Dalmatinerbreceierne langtfra have den monotone Dyreverden af 

 Hovdyr, som man maatte efter Cuvier formode, men indeslutte 

 ogsaa baade Gnavere (Hare- og Hypudseusagtige Dyr) og mindre 

 og större Rovdyr (selv Löver). 2:o At den knustc Tilstand, 

 hvori Knoklerne ere, den naesten chaotiske Sammenblanding — 

 hvilke tvende Forhold a,\\er?7iindst lod forklare sig ved de tidli- 

 gere Tydninger, og aHermest syntes mig at pege hen paa Kjök- 

 kenmöddinger — er bleven total misforstaaet eller hviler paa eu 

 fuldstamdig Misforstaaelse. »Knusningen» er nemlig aldeles ikke 

 til.staede som saadan, som Virkning af nogen voldsom mechanisk 

 Kraft, der i ringeste Henseende tyder hen paa nogen »Kata- 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh., 18IH), N:o 3. 



