— 125 — 



Om några vid Klefva grufvor förekommande sekundära 

 bildningar. Af F. M. Stapff ')• 



(Meddeladt den U Mars 1860]. 



Medan Klefva nickelgrufva i Alsheda socken i Småland be- 

 arbetades som koppargrufva, bortkastades den derstädes före- 

 kommande nickelhaltiga magnetkisen såsom värdelöst mineral, 

 öfver varpet. En del deraf undergick dock förut en ofullständig 

 röstning, för att derur framställa jernoxid (rödfärg). Genom 

 varpets utsofring har man på sednare tider vunnit ganska bety- 

 dande qvantiteter af nickelmalm. 



Magnetkisen har under tidens lopp undergått en forvittring, 

 hvilken förorsakats af den företagna röstningen. På vissa stäl- 

 len är nu varpet ihopsintradt genom en pissophanlik massa, hvil- 

 ken omgifver magnetkisen och sammankittar den med grönste- 

 nen (varpets hufvudmassa) till ett slags breccia. Denna förvitt- 

 ringsprodukt består huvudsakligen i bas. svafvelsyrad jernoxid 

 med vatten, men innehåller dessutom lerjord, talkjord, kalkjord 

 och nickeloxid. Färgen är rostbrun, i små bitar varierande mel- 

 lan grågrön och svartbrun. De svartbruna varieteterna likna 

 harz, äfven hvad glansen vidkommer. Ibland träffas substansen 

 glanslös och jordig, men i allmänhet är ytan åtminstone glän- 

 sande, liksom fernissad. Der någon fri yta kunnat bilda sig, har 

 sintern antagit njurformiga eller stalaktitlika former, hvilka an- 

 tyda, att sintern till en del afsatt sig ur en lösning, eller att 

 den såsom slamm följt vattnets rörelser, innan den hårdnade. 

 Kärnor af magnetkis, hvilka ofta bilda medelpunkten för sinter- 

 kulor, likna icke det oförvittrade mineralet. De hafva en grå- 

 svart färg utan glans; nickelhalten uti dem öfverstiger den i den 

 nu brutna magnetkisen. 



En märkelig förändring har inträdt, der jernsintern kommit 

 i beröring med reducerande ämnen, såsom träspån o. s. v. Den 



i» Härtill lafl. IV. 



Öfver». "f K. Vet.-Akad. Förh., 1860, N;o 3. 



