— 156 — 



1 allmänhet torde det vara lämpligare att använda en ti- 

 trerad lösning i salpetersyra, ättiksyra eller oxalsyra. 



Jernoxiden blir vid derpa följande qvantitatif analys ingen 

 börda, emedan den underlättar fosforsyrans afskiljande från de 

 alkaliska baserna, och förtjenar efter min tanke företräde fram- 

 för baryt, platina och andra tillsatser. 



2. Qvantitatif analys af lerjordhaltig växtaska. 

 En stor del af de svårigheter, man möter vid analys af lerjord- 

 haltig växtaska, undvikas på följande sätt, utan att resultaterna 

 bli mindre noggranna. Sedan kiselsyran och svafvelsyran, om 

 deraf en större mängd finnes i askan bredvid kalk, blifvit af- 

 skilde, försättes lösningen med ammoniak och ättiksyra samt så 

 mycket jernoxid, att lösningen blir blodröd genom bildadt jern- 

 oxidacetat, upphettas och hålles i kokning, tills hon blir färglös, 

 och filtreras samt tvättas i Plantamours tratt, hvarefter filtratet 

 koncentreras lagom, falles med ammoniak och filtreras ånyo. Den 

 första fällningen innehåller all fosforsyra och jernoxid med en 

 variabel mängd lerjord, den andra fällningen utgöres af lerjor- 

 dens rest; båda två förenas till vägning, hvilken anger summan 

 af jernoxid, fosforsyra och lerjord. Man löser derefter dessa 

 ämnen i saltsyra, delar lösningen och begagnar den ena delen, 

 för att bestämma jernhalten på volumetrisk väg, t. ex. genom 

 syrsättning med öfvermangansyra efter tomtgången reduktion till 

 jernoxidul ; medan ur den andra delen fosforsyran åtskiljes me- 

 delst molybdensyrad ammoniak. Lerjorden bestämmes ur diffe- 

 rensen. 



3. Ny method att bestämma råsalpeterns halt på salpetersyra. 

 Som bestämmandet af salpetersyra hör till en ibland de 

 kinkigaste kemiska uppgifter, tillåter jag mig meddela en af mig 

 använd method, hvilken i vissa fall kan ega företräde framför 

 de andra hittills kände, nemligen den, att förvandla nitratet i 

 chlorid och att beräkna salpeterhalten efter den dervid uppkom- 

 mande vigtsförlusten med hjelp af atomvigterna. 62 — 35,5-26,5 

 delar vigtsförlust, motsvara 54 vigtsdelar vattenfri salpetersyra 



