— 157 — 



(NO ), 101,1 delar kalisalpeter eller 85 vigtsdelar natronsal- 

 peter. 



Förvandlingen af nitratet i chlorid sker sålunda: 2 å 3 

 gram rå salpeter smältas vid lindrig hetta, så att ingen salpeter 

 sönderdelas, vägas efteråt med största noggrannhet och bringas i 

 en kolf af hårdsmält (Böhmiskt) glas eller äkta porslin och öf- 

 vergjutas med omkring 30 gram stark saltsyra; kolfven klämmes 

 snedt in i en retorthållare, täppes till med en glasventil (glas- 

 kula med kort skaft) och upphettas öfver en liten låga, som un- 

 derhåller lindrig kokning. Småningom drifves syran ut såsom 

 ånga. När saltet i glaskolfven börjar kristallisera eller blifvit 

 torkadt i porslinskolfven, förnyas behandlingen med saltsyra en 

 eller flera gånger, ända tills godt ozonpapper (papper dränkt 

 med stärkelseklister och rent jodkalium) i den från glasventilen 

 kommande ångan ej mera färgas, cl. v. s. tills intet chlor mera 

 bildas och således ingen salpetersyra mera finnes qvar i kolfven. 



Sedan afdunstas saltlösningen i en tarerad porslinsdegel, 

 som är insatt i ett porslinsluftbad, och glödgas slutligen. 



Höll råsalpetern mycket svafvelsyra, sa måste glödgningen 

 ske vid så hög temperatur, man kan ge, utan att förflygtiga al- 

 kali-chlorider, eller med tillsats af ren kolsyrad ammoniak, för 

 att sönderdela det bildade bisul fatet. Lösningen af det glöd- 

 gade saltet bör reagera alldeles neutralt. 



I frånvaro af svafvelsyra kan salpetersyrans bortjagande 

 underlättas genom tillsats af salmiak eller alkohol till saltsyran. 

 Under närvaro af svafvelsyra får salmiak ej begagnas. Om alkohol 

 åstadkommer under dessa förhållanden förlust af svafvelsyra 

 genom dess ethers bildning, har jag ej försökt. 



4. Om fosforsyrans mättningsförmåga i några lösningar. 



Sedan Liebig gifvit Engelska jordbruket det råd, att använda 

 benmjöl såsom gödningsämne efter förutgången behandling med 

 svafvelsyra, har det säkallade superfosfat, beredt af ben eller 

 apatit eller koprolitmjöl, vunnit en stor betydelse för jordbruket 

 och blifvit en gängse handelsvara. Som dess värde hufvudsakli- 



