_ i;,8 _ 



gen beror på halten af löslig fosforsyra, antingen i fritt till- 

 stånd eller i surt salt med 1 eller 2 atomer kalk, eller till och 

 med i tribasiskt salt, som pa kemisk väg bringats i tillräckligt 

 fin fördelning, sa har dess kemiska värdsbestämmelse varit en 

 ibland de svaraste analytiska uppgifter. Man måste nemligen i en 

 fullständig analys bestämma alla preparatets syror och baser, 

 helst först i vattenextraktet och sedan i den olösta återstoden, 

 och efter atomvigterna härleda syrornas öfverskott öfver baserna, 

 hvarvid det lätt händer, att en sådan analys kostar i arbete 

 och tid mera än en flera tunnlands gödning med superfosfat. 



I afsigt att afkorta analysen har jag bestämt fosforsyrans 

 mättningsförmåga för haryt, kalk och magnesia i alkalisk lös- 

 ning under försökens flerfaldiga modifiering. Förfaringssättet var 

 följande: 



En titrerad lösning (15 CC.) af rent fosforsyradt natron 

 (181 gram i 1000 CC.) blandades vid 17—18" C. i små flaskor 

 af omkring 85 CC. innehall och försedda med väl inslipad propp, 

 med ett visst öfverskott af chlorcalcium, ehlorbarium och svaf- 

 velsyrad magnesia, hvilka likväl tillsattes i titrerade lösningar. 

 Blandningarne gjordes alkaliska genom tillsats af kalksaccharat 

 (till chlorcalcium), natron lut (till ehlorbarium), salmiak och ef- 

 teråt natronlut (till chlorcalcium, ehlorbarium och svafvelsyrad 

 magnesia). Afven dessa reagentiers lösningar voro titrerade. Sal- 

 miak med tillsats af titrerad natronlut verkar som titrerad am- 

 moniakvätska, men har den fördel att ammoniakhalten säkrare 

 kan bestämmas och bibehållas. Den slutliga volymen af de blan- 

 dade lösningarne utgjorde emellan 50 och 76 CC. dock merendels 

 omkring 65 CC. Sedan jag genom några förförsök fatt veta, 

 att blandningarne behöfde en längre tid, för att återställa den 

 störda kemiska jemnvigten, fingo flaskorna flera dygn stå under 

 förnyad omskakning, vid vanlig temperatur emellan 16—19" eller 

 ock i kakelugnsnischen vid ända till 100" värme. 



Derefter togos prof af de ammoniakfria och klarnade lös- 

 ningarne medelst sugpipetten, eljest medelst redan beskrifne fil- 

 trer-apparater. Cenom titrerad syra (s-vafvel- eller salpetersyra) 

 bestämdes lösningens al kaliscens. Differensen emellan den till- 



