160 



Förestående tabell innehåller resultaterna af natronfosfatets 

 mättningsförmåga för tre olika baser, för kalk, baryt och mag- 

 nesia, under lösningens större eller mindre alkaliseens. 



Öfverallt iakttages ett samband emellan fällningens samman- 

 sättning oeli den öfverstående lösningens alkaliseens. Fällningarne 

 äro långt ifrån att ega den beständighet i sammansättningen, som 

 efter stöchiometriska reglor borde påräknas, utan de äro mer eller 

 mindre basiska efter lösningarnes större eller mindre basicitet. 

 Dock förhålla sig de olika jordbaserna olika. 



Det bildade kalkfosfatet visar en framstående benägenhet till 

 öfverbasicitet, i motsats till de vanliga uppgifterna; baryt och 

 magnesia äro mera fallne för frambringande af sura fällningar, 

 med mindre än tre atomer basis. Denna skiljaktighet inses lättast, 

 då man jemför fjerde kolumnen, som anger huru många atomer 

 af nämnde jordarter ingått i fällningen i stället för natronfosfa- 

 tets basiska vatten, med femte kolumnen, som visar, hur många 

 atomer fritt alkali tillsattes natronfosfatet, samt båda kolumner- 

 nas differens såsom lösningarnes alkaliseens efter fällningen. 



Till exempel har vid kalkfosfatet: 



19 



20 | 



23 1 



22 



vid magnesiafosfatet 

 1,4 » 1 0,93 » 0,47 



1,7 

 2,9 



1,00 

 1,01 



0,70 

 1,89 



