— 195 — 



desbrådd. 1 slutet af Mars uedslogo stora flockar på åkern och 

 de vid tillfället skjutna hade blott rågbrådd i kräfven. 



Ca prim ul gus europueus Linn. Sågs ej; den skall dock vara all- 

 män vid Gefle (C. Hartman). 



Cypselus apus Linn. Mycket allmän, såväl vid byggnader, hvarest 

 dess bo fanns, ofta ganska lågt, som på höga klippor nära vat- 

 ten, t. ex. vid Gesundsjön. 



Hirundo rustica Linn. Allmän. Går upp på fjällen och håller 

 sig vid nästan hvarje fäbod eller bovall. 



De gamla börja att rugga smäfjädrarne i slutet af Augusti, 

 men höstdrägten blir hos oss ej fullständig. Hos hannar voro 

 den 5 Sept. de nya fjädrarna på pannan och under hakan rost- 

 bruna, på ryggen stålblåa utan purpurglans, samt på undersidan 

 blekt rostgula. En gammal hanne från Cap (J. Wahlberg) 

 var den 30 Nov. i fullständig ruggning, såväl småfjädrarna som 

 pennorna. Ungarne i nästdrägten utmärka sig genom mattare 

 färger och en med vingspetsarna nästan lika lång stjert. 



Hirundo urbica Linn. »Baft-svala» (Oviken). Likaledes mycket 

 allmän; fanns äfven häckande på klippor i sällskap med Cypselus. 

 De gamla hussvalorna, som tidigt blifva färdiga med ungar- 

 nas uppfödande, ragga redan i början af Augusti, andra deremot, 

 som ännu matade dem i bo den 5 Sept., visade inga spår der- 

 till. En hanne hade den 8 Ang. på öfvergumpen nya, gråsvarta 

 fjädrar med gråhvita kanter, hvilka intogo omkring en fjerdedel 

 af hela längden. Om våren äro dessa fjädrar hvita, eller -blott 

 till en tredjedel vid roten gråaktiga. De nya voro på undersidan 

 gråhvita, på halsen med rödaktig anstrykning "). Äfven ungarne 

 börja före flyttningen anlägga höstdrägten. hvaruti de nästan likna 

 de gamla. Denna olikhet mellan höst- och vårdrägten gör det 

 sannolikt att hussvalan ruggar två gånger årligen. 



o o 



Hirundo riparia Linn. A.llmän. Angerman-elfven, Akessjön m. m. 

 Vid Färila togos den 5 Aug. ungar i nästdrägten. Hos dessa 

 voro på öfversidan alla de gråbruna fjädrarna kantade med rost- 

 grått, tydligast på öfvergumpen och de innersta vingpennorna. 

 Hakan med rostgul anstrykning. 



Muscicapa grisola Linn. Här och der. Ungarna i höstdrägten 

 utmärka sig genom rostgrä anstrykning och gråhvita spetsnäckar 

 pa de stora armtäckarne. Gamla har jag aldrig lyckats skjuta 

 om hösten; de äro dä ovanligt rädda. J. Wahlberg skjöt en 

 hanne den 3 Dec. i Port-Natal, som var i stark ruggning, till 

 såväl de små, som de stora fjädrarna. Då de gamla, som an- 

 lända om våren, äro försedda med alldeles fullständiga fjäder- 



') I Journal f. Ornith. 1855, s. 2H3, yttrade jag. att hos hussvalan, lilla torn- 

 skatan och yngre; hannar af svarta och hvita flugsnapparen auder våren kunde 



försiggå en färgförändring utan ruggning, men har DU ofvcrlygat mig om mot- 

 satsen. 



