— 196 — 



spetsar, och dessa en kort tid sednare afnötas, samt ungarue al- 

 drig återvända med fläckarne på vingen, så torde man kunna 

 antaga, att de rugga två gånger. 



Muscicapa atricapilla Linn. Här och der. Gammal hanne om 

 hösten: ofvan brungrå, pennfjädrarna utan hvit rot; undersidan 

 hvitaktig med gulbrun anstrykning på bröstet och långs sidorna; 

 vingpennorna svarta, de tre innersta med bredare eller smalare 

 gulhvita utkanter; de stora armtäckarne försedda med smala kan- 

 ter; stjerten svart; de 1 — 2 yttre pennorna med hvit utkant, på 

 den andra ofta blott antydd. Den gamla honan skiljer sig ge- 

 nom hvita kanter pä de tre yttre stjertpennorna. Ungarne ut- 

 märka sig tydligt genom större gulaktiga spetsfläckar på de 

 större vingtäckarne. Hannarne hafva vanligen tvä, sällan tre 

 stjertpennor med hvita utfan, honorna alltid tre. Hos mycket 

 gamla hannar äro om våren alla stjertpennorna svarta, de äro 

 nemligen dä alla ombytta; hos yngre hannar blott de 8 — 10 

 innersta. De 3 — 4 stora armtäckarne med smal kant, de följande 

 (ombytta) svarta, mer eller mindre hvita i spetsarna. På andra, 

 möjligtvis alla yngre hannar, ibland med mycket, ibland med 

 litet svart, eller endast grått på öfversidan, rinnas på de 3 — -1 

 stora armtäckarne antingen spetsfläckarne qvar, eller äro de af- 

 nötta, liksom umupna. De följande som hos de gamla. 



Det är ganska troligt, att ej blott de pä öfra sidan med svarta 

 (nya) och gråa (slitna) fjädrarne tecknade yngre hannarne hafva 

 undergått en partiel vårruggning, utan äfven de helt gråa "). En 

 sådan hanne med~ hvit fläck i pannan, hade den 15 Maj alla 

 småfjädrarne försedda med fullkomligt oskadade strålspetsar, med 

 undantag af öfvevgumpens och en del af vingtäckarne, som äro 

 slitna och qvar från hösten. 



Af den i Tyskland förekommande gråa flugsnappareu (M. mu- 

 scipeta Bechst.) känner jag ej höstdrägten, men hos en hanne 

 i vårdrägten har jag funnit de fyra första armtäckarne med smala 

 kanter utan fläckar eller afnötning. Hos hannarne af denna form 

 varierade vingarnes längd mellan 81 — 83 mm.; hos den Svenska 

 M. atricapilla mellan 75 — 79 mm. 



Lanius excubitor Linn. Anträffades icke af mig i Norrland, men 

 förekommer der liksom vid Stockholm under flyttningen. En 

 hanne och hona skjötos vid Stockholm for några är sedan den 

 24 Mars, hvilka båda voro i stark ruggning Förra aret erhölls 

 åter en hanne den 27 Mars, hos hvilken en stor del af små- 



') £u under sistlidne vintern i fångenskap hållen ung hanne har besannat denna 

 förmodan. I slutet af Mars började han rugga såväl småfjädrarna som en dr] 

 af de inre stjertpennorna. Den 16 April visade sig ruggningen starkast och i 

 slutet af månaden var den nästan fullbordad. Likväl voro ej alla småfjädrarna 

 ombytta. De nya fjädrarna pä pannan äro h vi taktiga, pä hjessan och ryggen 

 gråa med svart anstrykning: undersidan snuilsiut In ii; vinfläckarna svarta 

 med hvita spetsar, atom de 3 — i första, sinn ej äro ombytta. Ofveralll finnas 

 dock några gamla höstfjädrar qvar, som ej undergått färgförändring. 



