— 203 — 



förda med den af Nalmanx lemnade beskrifningen, oriktiga). 

 Hona: längd 255 m.m. = 10 tum 3 I.; bredd 410 m.ra. = IG t. 

 1A L; näbben frän pannan 18 m.m.; tarsen 31 m.m.; vingen 

 127 m.ra. = 5 t. 1A 1. ; stjerten 93 m.m. = 3 t. 61.; den första 

 vingpennan 20 m.m., andra något (3A m.m.) längre än den femte; 

 stjerten som hos T. pilaris, afrundad; den yttre pennan 5 m.m. 

 kortare än den längsta. 



Näbben svartbrun, underkäkens bakre hälft gulaktig; svalget 

 höggult; benen gråbruna, tärna mörkare, naglarna svarta och. 

 starka; hälen och sulorna gulaktiga; iris mörkbrun; hufvudet, 

 nacken och öfvergumpeu olivgråa ; ryggen olivgräbrun ; kalotten 

 med dunkla skaftfläckar och brunaktig anstrykning. Frän näs- 

 borrarna går ett hvitaktigt streck öfver ögat samt utvidgar sig 

 bakom detsamma. Örtäckarna olivbruna med hvitaktiga skaft. 

 Framför ögonen en mörk fläck, nedra ögonlocket grähvitt. Fram- 

 halsen och bukens midt hvitaktiga, på hakan med några smala, 

 på halssidorna mänga bredare svarta långsfläckar; dessa förena 

 sig med en större svartbrun fläck på kräfvans sidor. Nedanför 

 denna ligger en större mängd olivgråa, nästan ofläckade fjädrar, 

 hvilka draga sig framåt bröstet. Sidorna (die Tragfedern) ka- 

 staniebruaa med ljusare kanter. Bröstet gulaktigt med uppåt 

 breda, nedåt tillspetsade svartbruna fläckar, hvilka längre ned 

 blifva lancett- och pilformiga. De sträcka sig längs buksidorna. 

 Understjerttäckarna olivgråbruna med hvita, lancettlika skaftfläckar 

 och kanter mot spetsen. Vingarna och stjerten svartaktiga med 

 olivbrun anstrykning. De stora vingtäckarna olivgråa med röd- 

 bruna kanter. Undervingtäckarna brunröda eller gulbruna, med 

 hvitaktiga skaft. Låren olivgråa, vid hälen hvita. — Magen in- 

 nehöll rönnbär. 



Turdus torquatus Linn. Vid Ahreskutan ej sällsynt, men ovan- 

 ligt rädd. 



Turdus merula Linn. Sedd blott i Gestrikland. 



Cinclus aquaticus Bechst. »Strömtuss, Strömsvala, Strömsparf.» 

 Temligen allmän vid forssarna. Boet beskrifvet i förra berättelsen. 



Mot, i c i Ila a Ib a Linn. »Lissigga, Koquittra, RingÖrla.» Allmän äf- 

 ven vid Skalstugan. En hona, som jag hade i fångenskap, bör- 

 jade vårruggningen medio Mars och slutade dermed i början af 

 April. Under denna tid hade hon ombytt alla småfjädrarna, de 

 två mellersta stjert- och de tre innersta vingpennorna. 



Itotacilla ('lava Linn., variet. »Grön Eingörla». (Budytes atricapil- 

 lua och B. cinereocapiUus Br.). Allmän i de nordligare trakterna 

 af Jemtland. Af G-ulärlans varieteter erhöllos i vårdrägt liannar, 

 hos hvilka hufvudet var: Lo blågrått, 2:o blågrått med svart på 

 sidorna och ibland med något grönt på lijessan, samt 3-.o rent 

 Bvart utan hvitt streck öfver ögonen; någon gång dock äfven 

 med en antydning derlill. 



öfeers. af K. Vet.-Akad. Förh. Årg. 17. tf:o 4. 5 



