— 215 — 



streck på bakhalsen, svarta. Honans sommardräkt ofullständig. 

 Klorna hos en hona af den 28 Juni började lossna vid roten, 

 samt voro ett litet stycke framflyttade. Hos en annan, af den 

 12 Juli, försiggick kloombyte dels från roten dels frän spetsen, 

 i det klorna afföllo i mindre bitar. 



Lagoj) us subalpina Nilss. »Skogsripa». Allmän. Yid Husa er- 

 höll jag den 25 Juni sju ägg af denna art, som voro nära kläck- 

 färdiga. Jag höll dem derföre varma i en ugn och den 27 kläck- 

 tes de. Så snart ungarna voro riktigt torra, satte jag dem i grä- 

 set, hvaruti de visade sig ganska hemmastadda, började plocka 

 gräsblommor (Poa annua), små blad och knoppar. Jag dödade 

 dem efter tvä dygn, just då en del af de mellersta smällpen- 

 norua frambröto. De hade följande clundrägt: grundfärgen rost- 

 gul, på ryggen mörkare med svartaktiga Häckar och tvärstreck 

 öfver de små dunvingarna. Från näbben uppsteg en svartaktig 

 linia, som delade sig på pannan, omgaf den rostbruna bjessan 

 och förenade sig åter i ett streck långs bakhalsen. Ett afbrutet 

 streck genom ögat och en fläck i trakten af örat, svartaktiga. 

 Hakan blekt svafvelgul. Hos dubbelt större exemplar, den 8 

 Juli, voro vingarna gråa med gulaktiga kanter och tvärfläckar, 

 täckarne gula med gråaktiga tvärstreck; skuldrorna svarta med 

 rostgula sidokanter, tvärband och trekantiga hvita spetsar. Bröst- 

 sidorna rostgula med svarta tvärband. 



På Riks-Museum finnes ett par märkvärdiga hannar af 

 dalripan, som blifvit tagna under vintern i Norrland, och inköpta 

 den 16 Mars 1840 och den 6 April 1847. Hos den först- 

 nämnda är hakan rent rostbrun, på halsen brunröda fjädrar blan- 

 dade ined hvita; på undersidan (ät höger) en större mängd fjä- 

 drar mörkrostbruna med hvita spetsar, hvilka längre ned blifva 

 bredare. Tå pannan, bakhalsen och ryggen finnes en mängd 

 bruna fjädrar med hvita spetsar, likaså äro en del af de innersta 

 vingpennorna och stjerttäckarna tecknade. Allt annat som i vin- 

 terdrägten. Hos den andra hannen äro hufvudet, halsen, en del 

 af bröstet och öfre delen af ryggen rostbruna. Hufvudets och ryg- 

 gens fjädrar, samt flera bruna stjerttäckfjädrar med hvita kanter. 

 Den ölriga hvita beklädnaden har på skuldrorna och några andra 

 ställen oregel niessigt fördelade smala rostbruna kanter. Inga fjä- 

 drar visa blodspolar. Då nu riporna i Sverige ej anlägga vår- 

 drägt förr än i April, så är det otvifvelaktigt, att denna brokiga 

 drägt är anlagd redan om hösten. Det torde ej heller förefalla 

 oväntadt, om man vid denna tid skulle erhålla ett ännu mera 

 rostbrunt exemplar med hvita fjäderspetsar, och inan hade dä er- 

 hållit Tetrao scoticus. Emellertid lemna redan dessa exemplar 

 bevis pä dalripans benägenhet att bibehålla äfven hos oss under 

 vintern en brun färg, och nytt stöd ät Glogers åsigt, att T. 

 I LCU8 är en artförändring af L. subalpina. Att denna vinter- 

 dräkt förbytes emot den vanliga vårdrägten, gör en hanne frän 

 Qvickjock af den 25 Juli sannolikt, Den har neinligen, utom 

 sin vanliga drägt, pä den högra vingen några af de innersta 



