— 218 — 



Hae matopus ost ra leg us Linn. Sågs vid Gefle den 19 Aug. 



Grus cinerea Bechst. Här och der t. ex. vid Högdal, Kårböle 

 m. ra. — Angående tranans förmodade sommardrägt anföres i 

 Skandinavisk Fauna II, s. 152 i en anmärkning: »Man träffar 

 tranor, som på rygg och skuldror hafva ganska märkbar rostbrun 

 anstrykning. Somliga äro på nämnda ställen nästan kastanje- 

 bruna. Det lärer ännu vara oafgjordt om icke detta är fogelns 

 sommardrägt.» D:r Gloger, som har öfversatt denna anmärk- 

 ning*), anser äfven en sommardrägt hos deuna fogel för sanno- 

 lik. E. v. Homeyer deremot lemnar det intressanta meddelan- 

 de"), att han observerat huru en tranhona besmort sig på ryg- 

 gen med myrjord och derigenom erhållit en gråbrun färg, som 

 ej kunde tvättas bort. I sin 3:dje upplaga af Skandinaviens 

 Foglar II, s. 160 anvisar Professor Nilsson tranans »sommar- 

 drägt» en egen rubrik och yttrar i anledning af v. Homeyers 

 observation, att få ornithologer torde dela hans mening. 



Jag har undersökt en hanne i härvarande Museum, skjuten i 

 Norrbotten den 19 Aug. 1832, som var i ruggning och hade på 

 ryggen och skuldrorna en del af de gamla, mycket slitna, rost- 

 brunt och rostgult färgade fjädrarna qvar. Redan vid en ytlig 

 undersökning ser man, eller känner med fingrarna, att nå- 

 gonting främmande finnes på dessa fjädrar, och att på liera af 

 de nya, gråa tjädrarna, som omedelbart ligga inunder de gamla, 

 finnas svaga aftryck af dessa. 



För att förvissa mig om det verkligen var en främmande 

 kropp och hvaraf denna kunde bestå, behandlades en starkt fär- 

 gad fjäder med utspädd saltsyra, som upplöste största delen af 

 färgämnet. Denna lösning lernnade med blodlutsalt en ymnig 

 fällning af berlinerblått, hvarigenom den starka jernhalten åda- 

 galades. Det är således utom tvifvel, att färgen hade upp- 

 kommit af jernockra, hvarpä flera af våra stora myrar hafva 

 god tillgång. Hr v. Homeyers observation torde således för- 

 tjena all uppmärksamhet. 



Ciconia nigra Linn. Ett exemplar såg jag den 1 Maj på gränsen 

 emellan Gestrikland och Helsingland. 



Numenius arquata Linn. Träffades den 19 Aug. på Neriugarne 

 vid Gefle. 



Numenius phneopus Linn. Allmän på de högre fjällmyrarna t. ex. 

 Anjeskjutan, Skalstugan. — Efter mänga fåfänga försök att er- 

 hålla ungar, lyckades jag dermcd den 20 Juli. Honan, som 

 länge sökte vilseleda mig och under starkt skrik ofta satte sig 

 på toppen af tallar, skjöt jag på morgonen; men ungarne hittade 

 jag först om qvällen, när jag ånyo besökte stället. Jag hörde 

 då ett jcmmerligt pipande och fann tvä Bmå ungar i dundrägt, 



•) Journal fur Ornitholog. 1856, s. 392. 

 ") Ibidera 1857, s. 168. 



