— 221 — 



La rus tridacty lus Linn. Ar af Lektor C. Hartman uppförd så- 

 som en i Gefletrakten häckande fogel. På serskild förfrågan har 

 jag dock genom Kommiss. Cajanus erfarit, att der om hösten 

 1850 blott några yngre exemplar blifvit skjutna. 



La rus canus Linn. Fann jag flerstädes vid fjellsjöarna, Vid Kall- 

 sjön såg jag fiskmåsen ofta sitta på höga granar. På en liten 

 klippa i Anjesjön hittades ett par små ungar i dundrägt. De 

 voro hvitgråa med rostgul anstrykning. En större fläck vid roten 

 af näbben, en annan långs hakan, många mindre oregelbundna 

 på hufvudet och ryggen, hvaribland ett par större långsfläckar 

 på ryggens midt, svarta. Näbben och benen rödaktiga, den förra 

 12 mm., nära spetsen mörk; tarsen 22 mm. Iris grå. 



Larus argentatus Linn. Sågs blott vid hafskusten. 



Läras marin us Linn. Blott sedd i skärgården. 



Larus fuscus Linn. Ett par skjötos vid Fahnby nära Östersund. 

 Ungarna i första fjäderdrägten, som lätt förvexlas med dem 

 af föregående arten, kunna dock skiljas om man begagnar den 

 af Breiim *) lemnade diagnos: »De 10 första smällpennoma all- 

 tid svarta». Ofversidan är äfven mörkare. — Hos ungarna af 

 Larus argentatus och marinus äro blott 4 smällpennor svarta, 

 den 5 — 6 redan på inre sidan hvitgråa. Utom storleken skilja 

 sig dessa genom färgen. Den förra är i allmänhet mörkare och 

 fläckarna mindre; stjerten gråsvart med hvita tvärband vid roten 

 och smal spetskant; hos den sednarc är stjerten hvit med svarta 

 tvärband. Hos Lar. fuscus är stjerten svart med hvita tvär- 

 band vid roten och bred spetskant. 



Anser segetum Gmel. »Vildgås». Allmän i fjellsjöar t. ex. vid 

 Anjeskutan, Gråsjön, Kjolen och Skalsjön. Vid den sistnämnda 

 träffades den 21 Juli en större flock, hvilken höll sig der för 

 att undergå ruggning. Vid min båts annalkande skyndade en 

 på utkik simmande gås med största brådska inåt en vik. Kort 

 derefter kom den tillbaka åtföljd af omkring 70 st. möjligtvis 

 alla hannar. Då de ej kunde flyga sökte de rädda sig genom 

 hastigt springande pä vattnet eller dykning, hvaruti de visade 

 stor skicklighet. Tre hannar skjötos, hvilka alla hade stora blod- 

 spolar i vingarna. Näbbens färg var olika hos alla tre. Ho- 

 nonia jemte ungarna funnos ej här. 



Ill t par ungar i dundrägt, som en bonde den 22 Juni hade 

 tagit vid Torrön, hade följande färg: ofversidan mörkt olivgrön; 

 pannan, nacken och en större fläck bakom vingen ljusare; inre 

 sidan af vingen gulgrå, hela undersidan glänsande gröngul. Ett 

 otydligt band från näbben till och öfver ögat mörkt olivgrönt. 

 Näbben svartaktig, vid nageln horngul. Benen olivgrähruna, in- 

 vändigt och långa tårna gulgröna. Iris gråbrun. 



• Handb. d. Vögel DeuUchlandi I8.il. 



