— 233 — 



Ofver Hydrobenzamidens förhållande till Chlorväte *). 

 Af F. L. Ekman, Adjunkt vid K. Teknologiska 

 Institutet. 



[Meddeladt don 16 Maj 1860.] 



Hydrobenzamiden, ett af bittermandeloljans många deriva- 

 ter, framställdes ocb beskrefs af Laurent år 1836 ocb var 

 den först kända af de kroppar, hvilka Gerhardt sammanfattar 

 under benämningen Hydramider, karakteriserade bland annat 

 genom deras bildning af 2 atomer ammoniak och 3 atomer af 

 en aldehyd: 



3 C 14 H fi O, + 2 NH ;! = C 42 H, 8 N, + 6 HO; dess rationella 



i (C TT ^ 

 formel antages af Gerhardt vara N,! 1 li 5 ' 3 



Genom att någon tid hallas upphettad till omkring 125'' 

 undergår Hydrobenzamiden en moleculär omsättning och för- 

 vandlas till den dermed isomera basen Amarin. Sjelf synes Hy- 

 drobenzamiden deremot sakna alla basiska egenskaper, och sön- 

 derfaller i beröring med vattenhaltiga syror genast i ammoniak 

 och bittermandelolja. 



Emellertid visade C. Wicke (Ann. d. Ch. u. Ph., CII, 374) 

 att torr chlorvätegas af Hydrobenzamid i betydlig mängd absor- 

 beras, och han såg deri ett stöd för sin åsigt, att Hydrobenza- 

 miden vore att betrakta som tribenzolamin, (C 14 H g ). ? N,, C 14 H g 

 varande en två-atomig radikal. -Enligt WlCKES uppgift upptager 

 Hydrobenzamiden dervid 3 atomer HC1. Th. Mueller för- 

 nyade försöket**), men fann en vigtstillökning, som motsvarade 

 2 at. HC1 på en at Hydrobenzamid; denna förvandlades dervid 

 till en segflytande massa, som af vatten sönderdelades under 

 bildning af salmiak och bittermandelolja. 



Denna uppsats är en omarbetning af en förut i Ami. d. Chem. u. Pharm. 

 pablicerad afhandling öfver ifrågavarande ämne; undersökningen ntfördes för- 

 liilii &r pl Prof. Limpeichts laboratorium i Göttingen. 



■ Bestämningarne ej publicerade. 



öfvers. af K Vet.-Akad. Förh., 1860, N:o 5. 



