— 249 — 



min fullkomligt öfverens. Saltsyreföreningen förhöll sig också 

 lika; den smälte vid 147° och förlorade 7.55 proc. i vigt. Så 

 mycket mera påfallande är det, att Gössman beskrifver denna 

 förening, såsom kristalliserande i stora genomskinliga nålar, med 

 1 atom vatten, platinadubbelsaltet såsom det lättlöstaste af alla 

 lophinsalter och vattenfritt. Deremot visar den af Gössman 

 omtalade föreningen mellan 4 Iophin och 3 PtCl' 2 efter hans be- 

 skrifning rätt mycken likhet med mitt platinasalt, men äfven här 

 omnämner han ingen vattenhalt. Den omständigheten, att jag i 

 de 3 första platinabestämningarne, ehuru utförda med större 

 qvantitet och med största omsorg, erhållit nästan konstant 2 proc. 

 platina för litet, bidrager äfven att göra en ny undersökning af 

 dessa salter önsklig; att emellertid ifrågavarande bas är Iophin 

 lider intet tvifvel. 



b) Den oljartade kroppen och den sednare utkristalliserade 

 saltsyrefö re ningen. Man erhåller dessa kroppar mer och mindre 

 sammanblandade; den sednare afsätter sig såsom runda, hvitgula 

 bollar, bestående af otydligt utbildade kristaller. Den oljartade 

 kroppen löser sig hastigare i kokande vatten och utspädd alkohol 

 än den kristalliniska, men afskiljer ur lösningen först, åtminstone 

 sa länge dess mängd är någorlunda betydande. Dessa förhållan- 

 den användes, att för det första skilja dem åt; sedan renades 

 kristallerna genom upplösning i varm utspädd alkohol och till- 

 sättning af saltsyra i öfverskott till lösningen, då saltet vid af- 

 svalning nästan fullständigt afsatte sig, och oljan stannade i 

 moderluten. Detta upprepades mänga gånger, tills saltet syntes 

 fuHkomligt rent. 



Det bildade då ett kristallpulver, bestående af små glän- 

 sande, korta nålar eller fjäll. Deras lösning i alkohol gaf vid 

 frivillig afdunstning, först genomskinliga, platta, sexsidiga kristal- 

 ler; efter dessa ansköto grupper af fina, hvita nålar, hvilkas 

 mängd syntes bli större i den mån man ofta omkristalliserade. 

 Dessa sednare bortlöstes med litet kall alkohol från de förra, 

 som utgjorde hufvudmängden, hvilken pressades och torkades öf- 

 ver svafvelsyra. 



