— 314 — 



— = (——) = förhållandet mellan glasets och qvicksilfrets sam- 

 tidiga utvidgning för l n , blir (T — T") volumen af den qvick- 



silfverpelare, för hvilken korrektion skall anbringas; och tempe- 



T+T 



-) 



raturen korrigerad {T— T ) (1 H r- — j + T , hvilken for- 



(X T') [T T") 



mel, bringad till enklaste expression, blir T-\ — . 



T' erhölls genom försök och är som följer: 



vid 250° (7"=45 n ) korrigerade 7'=253°,5. 



200° (— = 44°) = 202 n ,3. 



150° (— = 40°) = 151°,2. 



100° (— = 33°) =100°,5. 



Då alla korrektioner på en gång iakttagas, blifva sålunda 



för denna thermometer, nedsänkt i oljebadet till +9°,5, 



vid Observerad T. Sann 7\ 



+ 250° +251 n ,5. 



+ 200° +200°,3. 



+ 150° +149°,2. 



+ 100° + 98 n ,5. 



Hvarje tabell (1, 2, 3) har i den yttersta kolumnen (t' — t), 

 till hvilka, för återstående beräkningars lättnad, ofvannämnde 

 korrektioner äro öfverflyttade på följande sätt: 



Om (zJ) föreställer differensen mellan (t' — t) vid 30CT och vid 

 200°, blir det korrigerade (t'— t) för t. ex. 250°= t— t — 0,015 A, 

 o. s. v. samt för 100° = t'—t + 0,015 J, då (z/) i sednare fallet 

 föreställer differensen mellan (t' — t) vid 150° och 50°. 



På Tab. 4 finnas (t- — i) för de olika metallerna och der- 

 emot svarande spec. värme. 



För Stål, Tachjern och Silfver hafva dessa data uppkom- 

 mit genom försök och beräkning, men för Jerti och Platina har 

 det spec. värmet erhållits genom grafisk interpolation i förening 

 med beräkning. 



Om man på ett rutadt papper (se Tafl. X) efter Tab. 4 

 på grafiskt sätt tager .r-axeln att representera temperaturerna 

 och ?/-axeIn motsvarande specifika värmet, så kan man upprita 



