— 318 — 



DULONG och Petit funno för Jern vid 100° spec. värmet 



0,1098 och vid 300° — 0,1218 (Tafl. XI den streckade ( ) 



linien). 



De mig veterligen sednaste försök i förevarande ämne liafva 

 blifvit gjorda af M. E. Béde, Professor vid Universitetet i Liit- 

 tich, och återfinnas i »Becherches sur les chaleurs speafiques de 

 quelques métaux å différentes temperaturen etc. (Presenté ä la 

 Séance de VAcademle royale de Belgique, le 3 Mars 1855)». 



För jern har han erhållit vid 100° spec. värmet 0,11230, 

 142" — 0,11533 och vid 247° — 0,12331. (Tafl. XI den pric- 

 kade ( ) linien). 



Jag slutar af detta, att den af mig efter serieu C dragna 

 linien icke har för stark böjning. 



Kol. 



Betraktelser öfver detta ämne stå i så nära samband med 

 det föregående, att jag på detta ställe derom vågar yttra några ord. 



V. REGNAULT har erhållit för Kol spec. värme 0,24111, 

 men: »detta kan icke vara fullt riktigt, då med kolet följde en 

 mängd aska; emellertid skiljer det sig föga från det sanna vär- 

 det» — såsom hans egna ord lyda. (Poggendorffs Annaler, 

 Bd. LI, s. 230). 



De la Rive och Marcet, hvilka mycket sysselsatt sig med 

 undersökningar om detta ämne medelst afkylningsmethoden, hafva 

 funnit för Kol (beredt af kandisocker) 0,165 samt (för diamant- 

 pulver) 0,1192. (se Pogg. Ann. Bd. LII, s. 124). 



Detta är för stor olikhet mot hvad V. Regnault erhållit. 

 Hans undersökningar äro af den noggranna beskaffenhet så till 

 apparater som beräkningsgrunder, att derom endast är en me- 

 ning inom den vetenskapliga verlden. Då man granskar den 

 tablå han uppställt öfver en mängd enkla kroppars spec. värme 

 vid 100° (98") (se Pogg. Ann. Bd. LI, s. 235—237), finner 

 man att Svafvel, Fosfor och Kol hafva, i allmänhet taget, det 

 högsta spec. värme. Bland dessa har ej Kolet det minsta, då 

 blott 1,33 procent Kol i det Stål han begagnade (POGG. Ann. 



