— 320 — 



Silfrets smältpunkt vid 1000°— 1100°. (Peclets Traité de la 

 chaleur vid 999°). 



Af Tafl. X synes, att i sådan händelse silfrets spec. värme 

 vore i det närmaste konstant, hvilket är omöjligt, ty på samma 

 gång skulle spec. värmekurvorna för Tackjeru och Stål rubbas 

 ur sitt läge samt deras afskärningspunkt falla betydligt lägre, 

 hvilket ej heller är möjligt efter förutvarande betraktelser öfver Kol. 



Det synes häraf, att förut behandlade kurvor icke ligga 

 för lågt. 



Men författarne mena sannolikt icke med metallens smält- 

 punkt det stadium, då den börjar smälta — mjukna — utan då 

 den fullständigt till alla dess delar öfvergått i flytande form — 

 analogt med vatten vid 0° — eller med andra ord emottagit sitt 

 smältvärme. 



Platina (Serien E). Vigt = 9,129 gr. 



Kulan var tillverkad i Paris — metallen från DESMOUTIS 

 fabrik. För att direkt hos denna metall finna spec. värmets 

 tillvext med temperaturen, hade det varit nödvändigt att göra 

 analoga försök i olja i stället för vatten. Men då i all- 

 mänhet experiment af denna art äro svåra och tidsödande, 

 hade uppstått förökade svårigheter och tidspillan. Jag ansåg 

 derföre, att försöken med de öfriga metallerna lemnat tillräcklig 

 noggrannhet för mitt ändamål, och har sålunda endast gjort nå- 

 gra experimenter vid 100 1 . 



V. Regnault har 0,03243 och 0,03293. 



Mina försök lemnade 0,03266. Från denna punkt har jag 

 (se Tafl. X) dragit kurvan med ledning af ofvanliggande Sil/ver 

 till afskärningspunkten (d"') mellan temperaturkurvan (a'") och 

 temperaturen 772°. 



Spec. värmet, grafiskt interpoleradt derifrån till 800°, är 

 0,0452. 



Kurvan b'", dragen efter Serien E, upptager spec. värmet 

 vid 800° och vid 100' samt är liksom förut utsträckt till n eller 

 l.sta termen i serien. 



