— 341 — 



var., O. acuta n. sp., Strophom. Lovéni, Ptyclvophyllum patella- 



tiu/i, Cystiphyllum sp., Ompliyma sp. 



På b hvilar den så kallade enkrinitkalken (c). Denna är en 

 hård krystallinisk kalksten, fylld med stammar och stycken af 

 enkriniter, fläckvis röd och liggande i regelbundna qvaderstenslika 

 block. Det är från denna som man, hufvudsakligen vid Likershamn, 

 hemtat en mängd af dessa prydliga enkrinitformer, som äro så ut- 

 märkande för Gotland. Afven denna kalk genomskäres af ytterst 

 tunna, blåa mergelband, i hvilka en stor mängd väl bibehållna 

 brachiopoder och koraller förekomma. Men af alla dessa är det 

 endast två former som utmärka lagret, nemligen Orthis basalis 

 Dalm. och Sjyirig. imbricata Sow. Af de öfriga visa sig Ortli. 

 punctata Vern. och Spirig. circe(?) äfven i de yngre Fårö-lagren. 

 Det är i de lägre delarne af denna bädd, som man vid Wisby 

 anträffar en på crustacélemningar rik mergel, hvilken dessutom 

 innehåller spår af Discina?, Lingulae och en bred Strophomena med 

 raka, odelade strålar. 



B) Medel-Gotland. Hufvudmassan af de Gotländska 

 lagren innefattas inom denna grupp. Dess nordligaste punkt lig- 

 ger vid Långhammarshammar på Fårön och dess sydligaste vid 

 Petesvikens södra strand. Den nordvestliga gränslinien visar sig 

 i de lager, som från Grofstäde udd i Fleringe följa utefter Capells- 

 harnns-vikeus östra strand. Vidare anträffar man hithörande punk- 

 ter i FoJde, Ilejdeby, Endre, Follingbo, Westerhejde och Tofta, 

 eller i allmänhet i närheten af nordvestra kusten, ofta ända ut 

 till hafvet öfver Wisby-gruppens enkrinitkalk. Man finner dess 

 lager väl utvecklade långsmed vestra kusten från Eskelliem till 

 Näs. Från Petesviken sträcker sig den sydöstra gränslinien upp 

 genom Habblingbo, Alf va, Bemse, Stånga, Garde och vidare mot 

 norr till Gotliems-kcns utlopp i Tagleviken. Utom den medlersta 

 delen af Gotland hörer således äfven hela den norra jemte Fårö 

 till denna grupp. Mägtigheten belöper sig till vid pass 250 fot, 

 en höjd, som uppnås af klintarne på norra kusten af Stora Carls»"), 

 hvarest alla lager äro utvecklade. 



O fr 



t: -' 



