— 351 — 



ropoder jemte Thecia Swindernana och Omphymos. Spillrorna af 

 en olikartad aflagring ligga spridda i de nordligaste vid Wialms- 

 udd belägna klappervallarne. Men innan vi närmare betrakta de 

 återstående samtidiga bildningarne på hufvudön, torde det vara 

 lämpligt att först omnämna lagringsförhållandena på Fårön. 



Alla de genomskärningar, som man får utefter sydöstra kusten 

 af denna ö, likna hvarandra i det närmaste. Vid Alnäse-näset 

 synes nederst en tunnskiktad blågrå kalk med Orthis elegantula, 

 O. hybrida, Stroph. peeten, Stroph. imbrex var., Lingula sp. 

 Ofvanför de spillror, som betäcka denna, framkommer en gulgrå 

 kalk, som i palaeontologiskt hänseende ej skiljer sig från den 

 nyssnämnda. Öfverst hvilar en i block liggande blåaktig kalk 

 med koraller. Sannolikt står den i sammanhang med det lager, 

 som längre in i landet vid .lfoä-s-e-träsket visar sig så rikt på 

 Pentam. tenuistriatus, Anthocrinus Lovéni och flera koraller. 



Vid Kyrkvikens nordöstra strand är samma flisiga blågrå 

 kalk med alglika intryck anstående. Här tillkomma dessutom 

 flera korallformer. Ofvanpå ligga omvexlande mergel och korall- 

 kalk. Bland anmärkningsvärda former synas här Sphcerexochus, 

 Rhynch. borealis, Spirif. interlineata, Syringopora, Strombodes. 



På Fåröns nordvestra kust visa lagren mycken oregelbunden- 

 het i stratigrafiskt hänseende, under det att de i palaeontologiskt 

 äro temligen likformiga. Man finner en tunnskiktad, grynig kalk 

 med inneslutna mergel-lameller isynnerhet framstående vid stran- 

 den af Länsa, samt vid Hamnklint och Norsholm. Men midt ur 

 denna hvarfviga kalk uppträder en annan knölig, olagrad och 

 blågrå, som vanligtvis bildar s. k. rauker eller grupper af fristå- 

 ende klippstycken och är rådande öfver långa sträckor. Så ut- 

 breder den sig nästan uteslutande långsmed hela stranden från 

 Lutterhorn och till Helgemana fiskläge. Bland försteningar, som 

 isynnerhet utmärka densamma, må nämnas Coenites juniperinus, 

 hvilken bildar vidsträckta band af ända till 4 fots mägtighet, 

 vidare Stromatoporce , den siphonförande brachiopoden , två arter 

 af ett i närheten af Siphonotrcta stående nytt slägte, samt en 



Öfvers. af K. Vel.-Akad. Färh. Arg. 17. N:o 8. 2 



