— 358 — 



SPIMFERA. Sotverby. 



Sp. plicatella L. (Sp. cyrtaena Dalm., Sp. radiatus Sow. Min. 

 Conch.) 



Förekomst: Wisby, Likersliamn; Med. Gott. Djupvik (Eksta), 

 Lilla och Stora Carlsö, Petesvik (Habblingbo), Endre, Hejdeby, 

 Lergraf, Boge, Fårö (stor form af 33 ni.ins liöjd, 46 ui.ms bredd 

 och 25 ra.ms tjocklek). 



var. a, globosa Salter (Mem. Geol. Survey II, 1, p. 382), Fårö, 

 Westergarn. Höjd 32 m.m., bredd 38 ni.m., tjocklek 

 36 m.m. 



var. b, interlineata Sow. Med. Gutl. Klinteberg, Linde och Sand- 

 arfve kullar, Löjsta, St. och Lilla Carlsö, Habblingbo, 

 Slite. 



Ehuru formen interlineata vid första påseendet visar några 

 skiljaktigheter med hufvudarten, så kunna dessa dock icke berät- 

 tiga till något uppställande af densamma såsom en skiljd art. Vid 

 ett närmare betraktande af talrika exemplar från samma lokalitet 

 torde man ocksii inse detta. Hufvudgrunden till åtskiljandet hav 

 legat i förhandenvaron af veck eller plicae hos interlineata. Un- 

 dersöker man exemplar t. ex. från Habblingbo, ser man öfver- 

 gångar från den der varande allmänna formen med tio till tolf 

 plicae på hvarje skal till sådana, der de endast äro synliga i .skal- 

 kanten, och slutligen till dem som fullkomligt sakna alla veck. 

 Dessutom öfverensstämmer skalets yttre skulptur fullkomligt med 

 hufvudformcns och visar samma slags upphöjda tvärstreck öfver 

 de på längden gående strimmorna, som denna. 



Sp. Marklint Vernevil (Bull. Soc. Geol. 2* Sér. Tom. V, p. 344). 

 Förekomst: Wisby, Likersliamn. Höjd 26, bredd 32, tjocklek 

 25 millim. 



Sp. exporrecta Wahlenb. (Cyrtia exporrceta Wahl., Cyrtia trapc- 

 zoidalis His.). Wisby (a), Westergarn, Klinteberg, Lilla Carlsö, 

 Djupvik (Eksta, formen trapezoidaUs His.), Petesvik. 



Sp. Schmidti, n. sp. (tig. 1). Musslans form från ventralskalet sedd 

 nästan rhombisk, af större bredd än höjd. På yngre exemplar äro 

 sidokanterna spetsigt utskjutande vid arean, så att största bredden är 

 vid denna. Ventralskalet har en stor och bred sinus, som skjuter 

 ut öfver skalkanten i en bred, nästan qvadratisk tunglik flik. På 

 bottnen af sinus gå trenne smala ribbor, en mindre utefter muss- 

 lans midtelliuie och tvenne större på ömse sidor om denna. Pä 

 yngre exemplar synes blott ett enda sådant veck. På ömse sidor 

 om sinus ligga fyra ribbor, hvilka förgrena sig uti mindre, sä att 

 man vid basen kan räkna 8 till 9. Arean triangulär, slät med 

 några få raka strimmor, sluttande emot den öfver densamma in- 

 böjda skalnäbben. I midten en triangelformig öppning med upp- 

 höjda sidokanter, hvilka antyda att ett pseudodeltidium förefunnits. 

 Dorsalskalcts jngum är tudeladt genom en smal ränna, samt på 

 begge sidor omgifvet af ribbor, som likna ventralskalets. Skalens 



