363 



äro smala, men tydliga, utgå till 

 ett antal af 7 — 8 från skalspet- 

 sarae, samt förgrena sig somliga 

 i ända till 8 — 9 grenar, så att 

 nian vid skalkantema räknar ända 

 till 34 strålar. Tillväxtlinierna 

 äro tydliga och kunna spåras frän 

 skalens kanter ända upp emot 

 spetsarne. Parallelt med tillväxt- 

 linierna gå fina strimmor. Di- 

 mensioner af tre exemplar: 



Höjd. Bredd. Tjocklek. 



4. 



A. 

 B. 

 C. 



iQmm. 



9 

 13 



1 7 in ni. 



9 

 12 



11"' 

 6 



8 



såsom på den närstående arten. 

 På väl bibehållna exemplar kan 

 man vid förstoring se iina con- 

 centriska strimmor, som gå pa- 

 rallelt med skalkantema. Dimen- 



Variet. lamellosa Loven Mss. Denna skarpt utpräglade varietet 

 förekommer vid Wisby (U) och Länsa (Fårö). Den har en på 

 tvären utdragen form. Begge skalen convexa. Dorsalskalet har 

 ett kilformigt jugum. Ventralskalet en sinus, som förlänger sig 

 i en bred tunglik flik öfver skalkantema in i en motsvarande in- 

 skärning på dorsalskalet. Skalspetsen är genomborrad af ett litet 

 rundt häl. På skalen synas omkring 8 strålar, som under stän- 

 digt förgrenande utgå från spetsarne. De skäras af vid pass 6 

 concentriska tillväxtlinier, som isynnerhet mot skalkanten bilda 

 uppstående lameller. Dimensioner: höjd 15, bredd 20, tj. 7 m.m. 



Sp. marginalis Dalm. Förek. Klinteberg, Lilla Carlsö. 



Den typiska formen ersattes pä Mallgårds klint, på Sandarfve 

 kulle samt i Linde, Löjsta och Etelhem af en varietet kallad var. 

 costata. Den är mindre än hufvudformen, men med betydligt 

 större och gröfre, ofta två- eller tregreniga costae eller strålar. Till 

 denna ansluter sig en annan, som i några exemplar erhållits från 

 Hoburg (c), men hvilken på dorsalskalet ej har mer än fem grofva, 

 starkt upphöjda tvåklufna costae och på ventralskalet sex. För öf- 

 rigt äro skalen glatta, utan tecken till skulptur eller tillväxtlinier. 



Sp. cordata, n. sp. (tig. 3). Musslan af en omvändt hjertlik form, 

 med en grund inskärning vid skalens basallinie midt emot spetsen, 

 samt med största bredden äfvenledes vid basen. Skalen föga con- 

 vexa. Ventralskalet nästan alldeles platt, med en bred och grund 

 fördjupning på midten, hvilken går från hälften af skalets höjd till 

 basen, der den är snarlik en sinus. Spetsen är litet högre än 

 dorsalskalet, med en liten öppning. Den sluter så nära till dorsal- 

 skalet, att intet deltidium är synligt. Dorsalskalet convext. På 

 skalens yta sitta ett antal fina, nästan raka och greniga strålar. 

 De skäras af concentriska strimmor. Inga eller högst få tillväxt- 

 linier äro syidiga. Höjd 12, bredd 15, tjockl. 5 millim. 



Förek. Vid Skäret nedanför Gannarfve i Pröjel i sandhaltig 

 kalkskiffer. 



