— 367 _ 



concavt. Arean är smal, plan, med nedåt riktad yta, så att den 

 frän yttre sidan är helt och hållet synlig. Ur den triangulära 

 öppningen uppskjuter den af tre flikar bestående cardinalproces- 

 sen sa högt, att den nästan fullkomligt täcker samma öppning 

 De tvenne brachialprocesserna , som divergera på ömse sidor om 

 processus cardinalis, äro betydligt smalare och tunnare än hos 

 O. elegantula. De skiljas från skalet på sidorna genom djupa 

 gropar. En sköldlik upphöjning med två par muskel-intryck (af 

 adductorema) intager midten af den inre ytan. Detta fält lik- 

 nar i det närmaste det, som finnes hos den föregående arten 

 men ar dock i allmänhet långsträcktare. Ventralskalets area är 

 siat starkt concav, så att skalspetsen ligger närmare ned mot 

 dorsalskalet an hos föregående form. Den triangelformiga öpp- 

 ningen begränsas vid sin bas af tvenne tänder, hvilka omo-ifva 

 retractorernas föga djupa intryck. Dessa åtskiljas genom en smal 

 list, adductorernas fäste. Skalens ytor hafva betydligt finare strim- 

 mor an hos föregående art. Inga tvärstrimmor äro synliga Di- 

 mensioner: längd 18, bredd 18, tjockl. 20 millim. Förekomst 

 endast mom Wisby-gruppen i lagren a, b. 



3. O. basalis Dalm. Skiljes från de föregående genom sin större 

 bredd, genom sina gröfre strimmor, ventralskalets fö S a böjda 

 nästan upprättstående spets. Processus cardinalis är liten rhom- 

 bisk och ar dold nedanför areans triangulära öpning. Förekomst: 

 Wisby-gruppen (b, c). Dalman och Hisinger angifva den från 

 Klinte, men mig veterligen har den hittills aldrig blifvit funnen 

 i Medel-Gotland. 



4. O. tubulata n. sp. (fig. 9). Musslan oval, af större bredd än höjd. 

 Begge : skalen convexa, med proportionsvis till dem grofva strimmor 

 pa hvilka finnas rörlika öjopningar af ovalform. På de gröfre strim- 

 morna sitta omkring 3-4 sådana öppningar på ett afstånd af 

 omkring 2 millnn. från hvarandra ") Dorsalskalet är nästan el- 

 hptiskt, svagt böjdt vid arean. Denna är af mindre bredd än 

 skalets största tvärdiameter, smalt triangulär, något concav pro- 

 cessus cardinalis liten, processus brachiales smala, tillspetsade 

 muskel-intrycken svaga. Stundom är detta skal försedt med en 

 grund longitudinell fördjupning. Ventralskalets näbb rakt upp- 



1 Utom denna art hafva äfiren Orth. hybrida, 0. Lavéni och O. Damdsoni (lik- 

 son, afven den af J. H ALL f lan atenkolsbildningen i Jowa beskrima Orth 

 Vajern) d.vl.ka öppningar pä akalstrimmorna. Aro dessa öppnar n£t 

 ligen de enda återstoden,» af fina, bräckliga taggar? Davidson uppö- 

 ver , sma Palaeontologica] Notes on the BrachioJ N:o 2 paT i attfcke 

 ,n.„ dre an tre Orlhia-arter frän stenkobbildningen äro föLdda med små 

 puda taggar. Med de nu anmärkta rprlika öppningarne bör väl dock icke 

 de fordandas som aagea , noten 2 p. 108 i tyska upplagan af Davidsons 

 OflMifikataon der Brachiop.: Nach D:r Carpenter bilden die Dnrchbohrnn- 

 gen der Schalen eines der w.chtigaten Merkmale von Orlhis, indem sie stela 

 auf der Anssenflache regelinäsaige Reihen auf dem höcLsten Kamme der Fal- 



SS stn£;, tordfi väl *- vfta pä skalens und - ** tö '^S Äta 



Öfvtrs. af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 17. N:n 8. 3 



