— 379 — 



flera gånger återfunnits. Kanternas konturer bilda en regelbun- 

 den, fyrsidig figur, hos livilken två sidor äro parallela, men af 

 olika storlek, och de andra åter lika stora, men convergerande 

 mot den mindre af de parallela sidorna. Yttre sidan är slät, i 

 midten mot den nedre, minsta kanten med en sinuslik fördjup- 

 ning, samt med concentriska tillväxtlinier. En starkt uppskju- 

 tande, hvass valk delar skalet på inre sidan i två hälfter. På 

 ömse sidor om denna valk gå några mindre, svagt upphöjda 

 strimmor, som böja sig ut mot sidokanterna. Jag tilltror mig 

 icke ännu kunna bestämma till hvilken form detta lock hört. Af 

 former, som anträffas i samma lager, är Goniophyllum pyrami- 

 dale M. Edw. & Haime den, som visar närmaste förvandtskapen 

 dertill. Isynnerhet öfverensstämma yngre exemplar deraf genom sin 

 mynning, hvilken har samma konturer som locken. På äldre exem- 

 plar blir denna form mer och mer qvadratisk, derigenom att den 

 mindre af de parallela sidorna slutligen i det närmaste får samma 

 längd som de andra, och emedan de convergerande sidorna blifva i 

 det närmaste parallela. Men detta har jag icke funnit vara fallet 

 hos lock, som tillhört mycket stora individer: de bibehålla sin ur- 

 sprungliga form. Hos Goniophyll. pyramidale finnas verkligen 

 flera likheter med det större Calceolaskalet, hvilket äfven föran- 

 ledde Gerard, att hänföra den till slägtet Calceola. Bland dem 

 må här endast anföras det regelbundna i de rotlika utskottens 

 läge, hvilka alla sitta på samma sida, som har en upphöjd mid- 

 telvalk och vid hvars kalkkant det största septum utgår. 



I nyssnämnde Wisby-lager finnes ännu ett annat fossil, som 

 äfven tyckes hafva naturen af ett lock. Det är oregelbundet trian- 

 gulärt, utanpå concavt, slätt, utan tillväxtlinier, på inre sidan med 

 3—4 svagt upphöjda lister, som gå parallelt öfver det släta fältet. 



Till ett förtydligande af ofvan upptagne arters geologiska 

 utbredning genom de olika grupperna torde följande tabell i nå- 

 gon mån få anses vara tjenlig. I densamma är hvarje arts före- 

 komst inom de olika grupperna utmärkt antingen genom x, då 

 det icke är bekant, i hvilket lager den förekommer, eller genom 



