— 392 — 



sinnesstämning, att lättas och ljusna, Genast framtogs hvad af 

 befintliga instrumenter var användbart till uppmätande af solhöj- 

 der för att bestämma vara chronometrars korrektioner. Under 

 tiden skingrades molnen mer och mer, sa att Herr Möller kunde 

 med sin prismacirkel och Herr Fearxley med. en sextant i hast 

 hopsamla tillräckliga data för en sa noggrann tidsbestämning, 

 som genom absoluta solhöjder och med instrumenter af detta 

 slag i allmänhet kan ernås. 



Förmörkelsen skulle taga sin början kl. vid pass l'30 m e. 

 m., och den totala, med en duration af 3 1 " 30% skulle inträffa 1} 

 timma derefter eller omkring kl. 2 t 45 ,u . Som vi fortfarande hade 

 nordlig vind, så hyste vi ännu våra farhågor i afseende pa vä- 

 derleken och fruktade, att den molnfria himmeln icke skulle blifva 

 af läng varaktighet. Emellertid rustade vi oss i ordning livar 

 och en på sin utvalda plats. Härtill hade jag för min del utsett 

 en norr om det boningshus, hvari vi logerade, befintlig ängsmark, 

 der jag efter gräsmattans borttagande hade en stadig grund för 

 det stativ, på hvilket min tub var uppställd och jemväl min 

 chronometer hade plats; tätt derinvid hade jag ett bord place- 

 radt, hvarpå polariskopet och aneroidbarometern befunno sig. 

 Tvänne lampor ställde jag i beredskap, hvilka borde antändas 

 något före den totala förmörkelsens inträdande. Medan vi med 

 dessa bestyr voro sysselsatta, träffades tian annat hall jemväl 

 ett slags förberedelser till förmörkelsen, hvilka ingalunda voro oss 

 välkomna, men icke heller alldeles oväntade. När det led fram 

 mot den tid, da förmörkelsen skulle börja, sågo vi oss omsvär- 

 made af en talrik massa menniskor, hvilka vankade fram och 

 åter mellan de fyra observatörernas stationer, synbarligen, äfven 

 sedermera under sjelfva förmörkelsens förlopp, mera upptagna 

 med att anställa oftast högljudda betraktelser öfver vara instru- 

 menter samt vara göranden och latanden, än med det storartade 

 skadespel, som förbereddes och sedermera försiggick pa himmeln. 

 För att afleda deras uppmärksamhet at ett annat och åt det 

 rätta hållet utdelade jag bland dem de lösa skymglas, som jag 

 för tillfället hade hos mig; men de tycktes icke rätt första att 



