— 394 — 



som jag antecknat för den totala förmörkelsens början, anser jag 

 vara så skarpt som möjligt uppfattad. För antecknandet af denna 

 tid och för bortskaffandet af skymglaset, hvilket jag ursprungli- 

 gen hade ämnat att aflägsna något före den sista solstrålens för- 

 svinnande, men hvilket stojet från mina grannar kom mig för ett 

 ögonblick att bortglömma, mäga 10 till 15 sekunder hafva er- 

 fordrats. När jag åter kastade ögat in i tuben, varseblef jag 

 vid den östra (skenbarligen i tuben den vestra) månranden, som 

 befann sig inom tubens synfält, två utmärkt sköna protuberanser 

 skimrande i ett skärt rosenrödt ljus. Den ena, som låg något 

 öfver (skenbart under) månrandens ostligaste punkt, hade en be- 

 tydlig utsträckning och bildade en kedja, af flera med sina baser 

 sammanhängande protuberanser, samt liknade sålunda till formen 

 en alpkedja med en mängd uppskjutande toppar. Den andra 

 protuberansen, som låg något under (skenbart öfver) samma 

 punkt af månranden, hvilade på en något bred bas och var med 

 sin öfre del hakformigt uppåt (skenbart nedåt) böjd; densamma 

 syntes mig till sin öfre och böjda del vara af en något obestämd 

 begränsning. Pa samma sida af månranden, men närmare dess 

 zenithpunkt, skall, efter hvad jag sedermera erfor, ännu en pro- 

 tuberans eller rättare isolerad och frisväfvande fläck varit synlig 

 utanför månranden; densamma undgick min uppmärksamhet för- 

 modligen derföre, att den för tillfället icke befann sig inom syn- 

 fältet af min tub. Dessa fenomener skola bättre och fullständi- 

 gare beskrifvas af de astronomer, som särskildt gjorde dem till 

 föremal för sina undersökningar. Det var i sanning en icke ringa 

 resignation erforderlig för att sjelfmanad öfvergifva detta herrliga 

 skadespel; men min förutfattade plan trogen, måhända under de 

 radande förhållandena allt för trogen, egnade jag deråt endast 

 några ögonblicks uppmärksamhet, hvarefter jag hastade till po- 

 lariskopet, i hopp att tidigt nog kunna återkomma till tuben för 

 att äfven fa en flyktig anblick af månens vestra rand vid en 

 tidpunkt, da der möjligen befintliga protuberanser borde, enligt 

 deras kända höjdförändringar, synas som störst. [Jnder öfver- 

 gangen frän tuben till polariskopet lät jag mina blickar SVäfva 



