- 398 — 



månranden, så mycket mer som tillväxten i den allmänna belys- 

 ningen icke var så särdeles stark, som jag hade väntat, ryckte 

 jag hastigt ögat frän polariskopet för att närmare efterse för- 



it 



hållandet; men den totala förmörkelsen var verkligen slut. Ännu 

 under någon tid derefter kunde jag väl iakttaga förloppet af sol- 

 skifvans fortgående framträdande bakom den vestra manranden ; 

 men molnbetäckningen förtädades mer och mer, och, när det led 

 mot slutet af hela förmörkelsen, kunde jag endast pa vissa mel- 

 lanskof få en skymt af solen; vid sjelfva slutet var solskifvan 

 fullständigt skymd af moln, så att den sista yttre kontakten icke 

 kunde observeras. Under tiden aflaste jag ännu ett par gånger 

 barometerns stånd, det enda som kunde uträttas. Vinden för- 

 blef under hela förmörkelsens förlopp svag och nordlig; några 

 starkare vindstötar omkring sjelfva den totala förmörkelsen för- 

 spordes icke. Himmeln förblef derefter intill dagens slut för det 

 mesta mulen. 



Tidigt följande dagen anträdde Herrar LlNDELÖP och FEARN- 

 ley återfärden till Säntander. Herr Muller och jag stadnade 

 ännu några timmar qvar för att om möjligt mellan molnen upp- 

 snappa några solhöjder till tidsbestämning. Detta lyckades också, 

 h varefter äfven vi samma dag bröto upp frän Bezana. 



De väderleksförhållanden, hvilka jag här beskrifvit såsom 

 radande under dagarne af vår vistelse i Bezana, voro, såsom jag 

 sedermera har erfarit, i allmänhet ungefärligen desamma utefter 

 hela förmörkelsens centrallinia och i dess grannskap; den enda 

 hufvudsakliga skilnaden bestod deruti, att vid sjelfva förmörkel- 

 setillfället himmeln öfver östligare belägna orter var klarare än 

 öfver vestligare. Sålunda fingo de astronomer, hvilka voro sta- 

 tionerade i trakten af Reynosa, en ort belägen knappast två 

 svenska mil vester om Bezana, endast änder några fa sekunder 

 se en skymt af den totala förmörkelsens fenomener, medan pa 

 ostligt från oss belägna stationer iakttagelserna i allmänhet lära 

 hafva varit ostörda af moln. Vi voro sålunda i afseende på vä- 

 derleken hvarken de bäst eller sämst lottade. 



