— 447 — 



Kristallerna begränsas af en mängd ytor, bland hvilka föl- 

 jande kunde bestämmas: 



op(c) oop (in) \<x>(r) 



oopco (b) oop * ipoo 



Qop^ 2P 00 



oop| |poo 



°°pl(p) fp°° 



2 poo (t). 



Beräknade. Appr. matta 



op : |poo 162°30' 162 n 33' 



» : ipoo 154° 41' 154 n 10' 



o : fpoo 147° 46' 147°57' 



» : poo 136 n 36' 137°50' 



» : |poo 128°25' 128°6' 



» : 2 poo 1]7°52' 117°30' 



oopoo : oop^ 167° 44' 167" 48' 



» : oojU 161"56' 161°58 



» : oop| 156°30' 156° 12' 



» : oop 146° 53' 147° 18 



» : oop| 138°59' 138 n 30' 



op : x 90° 89° 56'. 



Fig. 11 och 12 visa några af de vanligaste former, i hvilka 

 qvicksilfveroxiden kristalliserar. Såsom man af dessa figurer ser, 

 voro kristallerna sällan fullständigt utbildade, utan af de med 

 kortare diagonalen parallela doma-ytorna förefanns å de flesta 

 kristaller endast hälften. Detta förhållande tyckes dock endast 

 bero på en tillfällig ofullständighet. Alla med hufvudaxeln pa- 

 rallela ytor voro strimmade parallelt med denna axel. 



Blyoxid och qvicksilfveroxid äro fullkomligt isomorfa. 



IX. Wismutoxid B-i. 



Kristallerna framställdes genom att mätta smältande kali- 

 hydrat med vanlig pulverformig wismutoxid. Vid afsvalnaudet 

 utkristalliserade en del af oxiden i åtdragna, gula, genomskinande 

 brismer. Dessa hörde till : 



